Справа № 544/192/26
пров. № 2/544/463/2026
Номер рядка звіту 82

Р І Ш Е Н Н Я
іменем України

18 травня 2026 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:
головуючої - судді Сайко О.О.,
за участі секретаря Костенко Т.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду по вул. Соборна, 41 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Пирятинський відділ державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про зняття арешту з майна,
В С Т А Н О В И В:
Представник ОСОБА_1 адвокат Ковтун М.В. звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому частини квартири АДРЕСА_1 . При нотаріальному оформленні спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті її чоловіка ОСОБА_3 ОСОБА_1 стало відомо, що в ДРРП наявні чинні обтяження - арешт квартири АДРЕСА_1 , частка якої належить спадкодавцю. Це обтяження вчинене на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої ДВС у Пирятинському районі Полтавської області від 02.02.2007 АА №024367. 
Враховуючи вищевикладені обставини,  представник позивача звернувся у інтересах ОСОБА_1 до Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту майна, проте отримав відмову у вчиненні зазначеної процесуальної дії. 
З листа Пирятинського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вбачається, що ОСОБА_3 , не є стороною жодного виконавчого провадження. 
У Єдиному реєстрі боржників ОСОБА_3 боржником не значиться. З огляду на вищевикладене вважає, що обгрунтовані підстави для продовження арешту майна ОСОБА_3 відсутні. 
Враховуючи, що все належне спадкодавцю на день смерті майно належить спадкоємцю ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки у відповідності до ч.5 ст. 1268 Цивільного кодексу України прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, остання звертається до суду з вимогами про скасування арешту відносно спадкового нерухомого майна. При цьому вимоги у частині визнання за спадкоємцем права власності на це майно не ставляться, оскільки у даному випадку існує позасудовий порядок набуття у власність нерухомого майна, а саме шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. 
Просить зняти обтяження №4491789, об`єктом якого є квартира АДРЕСА_1 .
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, направили до суду клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.
Представник відповідача Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд», своїм правом подати відзив на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення чи слухання справи без його участі до суду не надходило. 
Представник третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином через електронний кабінет підсистеми «Електронний суд».
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_1 ОСОБА_3 . Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, яка складається з належної йому частини квартири АДРЕСА_1  (а.с.9,10).
ОСОБА_1 є спадкоємцем майна померлого. При підготовці до видачі свідоцтва про право на спадщину держаним нотаріусом Пирятинської державної нотаріальної контори Репях Т.І. встановлено, що в ДРРП є обтяження - арешт нерухомого майна, квартири АДРЕСА_1 , частка якої належить спадкодавцю. Це обтяження вчинене на підставі постанови про арешт майна боржника, виданої ДВС у Пирятинському районі Полтавської області від 02.02.2007 АА №024367.  У зв`язку з викладеним спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11,12). Співвласником указаної вище квартири також є відповідач ОСОБА_2 (а.с.15).
Представник позивача  звернувся у інтересах ОСОБА_1 до Пирятинського відділу державної виконавчої служби у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з заявою про зняття арешту майна, проте отримав відмову у вчиненні зазначеної процесуальної дії. 
З листа Пирятинського відділу ДВС у Лубенському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України вбачається, що ОСОБА_3 , не є стороною жодного виконавчого провадження (а.с.13,14). 
Згідно копії постанови державного виконавця ВДВС у Пирятинському районі Полтавської області серії АА №024367 від 02.02.2007 арешт на майно, що належало боржнику ОСОБА_4 (квартиру АДРЕСА_1 ), було накладено в рамках виконавчого провадження на підставі виданого Пирятинським районним судом Полтавської області судового наказу №2-н-5/2007 про стягнення солідарно з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» коштів в сумі 4720,95 грн (а.с.30).
Виконавчі документи за вказаним виконавчим провадженням повторно не пред`являлися. Інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 також відсутні. В Єдиному реєстрі боржників ОСОБА_3 не значиться (а.с.14).
Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).
Отже, системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.
У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень сторони виконавчого провадження мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.
Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.
Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року в справі № 712/12136/18 (провадження № 61-4726сво19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 643/3614/17 (провадження № 14-479цс19) дійшла висновку про те, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції (пункт 37).
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі № 905/386/18 (провадження № 12-85гс19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.
Позивач як спадкоємець після смерті її чоловіка ОСОБА_3 не була залучена стороною виконавчого провадження, в межах якого був накладений арешт на майно останнього, тому не є суб`єктом права на подачу такої скарги в порядку статті 447 ЦПК України, тобто не може звертатись зі скаргою на дії державного виконавця в межах виконавчого провадження, яке завершене.
Водночас законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту її порушеного права, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про зняття із нього арешту, відповідачами у якому мають бути особи, в інтересах яких накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна.
Особа, в інтересах якої накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні, - відповідач Акціонерне товариство «РАЙФФАЙЗЕН БАНК», про намір звернутися до суду про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання не заявляв, заперечень по суті позову не висловив.
Вказані обставини свідчать про відсутність обґрунтованих підстав для продовження арешту на майно боржника, який помер.
За таких обставин, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 13, 89, 263- 265 ЦПК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Зняти обтяження № 4491789 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відносно нерухомого майна, об`єктом якого є квартира АДРЕСА_1 , співвласником якого був ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був накладений постановою АА №024367 державного виконавця ВДВС у Пирятинському районі Полтавської області від 02.02.2007.
Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Повний текст рішення виготовлено 20.05.2026.

Суддя О.О.Сайко