ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 червня 2026 року
м. Київ

справа № 755/11633/14-ц
провадження № 61-15757св25

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:
позивач - публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа-Фінанс»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кісілевича Олега Михайловича на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року у складі судді Бартащук Л. П. та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року у складі колегії суддів: Поліщук Н. В., Верланова С. М., Соколової В. В.,
Короткий зміст позовних вимог
1. У травні 2014 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»), правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Свеа-Фінанс» (далі - ТОВ «Свеа-Фінанс»), звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
2. Позов обґрунтовано тим, що 01 вересня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 343/РП/39/2008-840, згідно умов якого позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та плановості грошові кошти (кредит) в доларах США з метою придбання нерухомого майна в сумі 198 106,12 доларів США із розрахунку 14,99 % на рік строком від 01 вересня 2008 року до 12 вересня 2033 року.
3. Сторони домовилися, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості.
4. Кредит отримано відповідачем 01 вересня 2008 року, що підтверджується меморіальним ордером від 01 вересня 2008 року.
5. Відповідно до умов кредитного договору, викладених у пунктах 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3., відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки щомісячно до 10 числа поточного місяця, при цьому щомісячний платіж повинен складати суму не меншу, ніж зазначена в пункті 3.3.2. кредитного договору.
6. Натомість, умови кредитного договору, зокрема пункти 3.3.1, 3.3.2., 3.3.3. щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування коштами відповідачем були порушені.
7. Відповідно до пункту 4.2.4 кредитного договору банк має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений пунктом 3.3.3. кредитного договору.
8. Відповідно до пункту 5.2. кредитного договору у разі прострочення виконання зобов`язання відповідачем щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, можливих штрафних санкцій у строк, визначений у пункті 3.3.3 кредитного договору, відповідач сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
9. Відповідно до пункту 5.3. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог пункту 4.3 (за виключенням пунктів 4.3.3., 4.3.4.) договору останній зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у пункті 1.1 кредитного договору, за кожен випадок порушення.
10. Зазначав, що станом на 27 березня 2014 року у відповідача наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 398 912,55 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 4 257 234,63 грн, яка складається з наступних складових:
непогашений кредит в сумі 195 463,69 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 2 086 008,05 грн;
несплачені відсотки в сумі 163 022,44 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 1 739 791,81 грн;
нарахована пеня за прострочення строків виконання зобов`язань в сумі 20 615,81 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 220 013,93 грн;
нарахований штраф за прострочення строків сплати мінімально необхідного платежу в сумі 19 810,61 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 211 420, 83 грн.
11. Позивач вказував, що неодноразово повідомляв відповідача про факт виникнення заборгованості та її розмір.
12. Разом із тим, відповідач уникає зустрічей з представниками банку, не здійснює дій для погашення наявної заборгованості, відповідачем порушені умови зобов`язань за кредитним договором.
13. Враховуючи викладене позивач просив суд стягнути із ОСОБА_1 на користь ПАТ «Комерційний банк «Надра» заборгованість за договором № 343/РП/39/2008-840 від 01 вересня 2008 року в сумі 358 486,13 доларів США та 431 434,76 грн.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій
14. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року, залишеним без змін постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року, позов задоволено, здійснено розподіл судових витрат.
15. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором № 343/РП/39/2008-840 від 01 вересня 2008 року в розмірі 358 486,13 доларів США, що за курсом Національного банку України станом на 27 березня 2014 року становить 3 825 799,86 грн, неустойку (штраф, пеню) в сумі 431 434,76 грн, судовий збір в сумі 3 654 грн, а всього стягнуто 4 260 888,62 грн.
16. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що відповідач порушив зобов`язання, встановлені кредитним договором, доказів своєчасної оплати встановлених кредитним договором платежів щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом не надав, а наявні у справі розрахунки підтверджують факт порушення відповідачем умов договору і наявну заборгованість.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
17. У грудні 2025 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - Кісілевича О. М.
18. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 17 грудня 2025 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано цивільну справу і надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.
19. Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 червня 2026 року справу призначено до розгляду у складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
20. У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - Кісілевич О. М., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог.
21. Підставою касаційного оскарження заявник зазначає:
застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду від 24 липня 2024 року в справі № 646/857/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);
недослідження зібраних в справі доказів; встановлення обставин, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
22. Касаційна скарга мотивована тим, що висновки судів про наявність підстав для задоволення позову зроблено без встановлення факту укладення договору та без підтвердження факту видачі коштів.
23. Вказує, що ОСОБА_1 не підписував кредитного договору, а надані позивачем докази не підтверджують обставин, на які позивач посилається в позовній заяві.
24. Вважає, що наявність реальної заборгованості та факт видачі кредитних коштів не підтверджено жодним належним і допустимим доказом.
25. Посилається на те, що судову почеркознавчу експертизу не було проведено у зв`язку із тим, що експерту не було надано оригіналу кредитного договору.
26. Також зазначає, що апеляційний суд прийняв докази, які не було предметом дослідження в суді першої інстанції.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
27. У грудні 2025 року до Верховного Суду надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кісілевича О. М. від ТОВ «Свеа Фінанс», у якому вказано, що оскаржувані судові рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.
Фактичні обставини справи, встановлені судами
28. 01 вересня 2008 року між відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», правонаступником якого з 04 лютого 2011 року є публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 343/РП/39/2008-840, згідно умов якого банк надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США. 
29. Цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 3209 від 01 вересня 2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 3220881300:04:002:0280, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки.
30. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у періоді на залишок заборгованості.
31. Відповідно до пункту 2.1. договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (поручитель) укладає з банком договір іпотеки нерухомого майна: земельна ділянка площею 0,15 га, кадастровий номер 3220881300:04:002:0280, що знаходиться за адресою Київська область, Бориспільський район, с. Вишеньки в день укладення цього договору.
32. Відповідно до пункту 4.2.4. кредитного договору банк має право вимагати від відповідача дострокового виконання зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених кредитним договором, можливих штрафних санкцій, якщо відповідач не вніс черговий платіж у термін, визначений пунктом 3.3.3. кредитного договору.
33. Відповідно до пункту 5.2. кредитного договору у разі прострочення виконання зобов`язання відповідачем щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій, можливих штрафних санкцій у строк визначений у пункті 3.3.3. кредитного договору відповідач сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення.
34. Відповідно до пункту 5.3. кредитного договору у разі порушення відповідачем вимог пункту 4.3. (за виключенням п.п. 4.3.3., 4.3.4.) договору, відповідач зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 10 (десять) відсотків від суми кредиту, визначеної у пункті 1.1. кредитного договору, за кожен випадок порушення (а. с. 10-14).
35. З даних валютного меморіального ордеру № 560 від 01 вересня 2008 року вбачається, що ОСОБА_1 видано кошти у касі банку у розмірі 191 222,13 доларів США. Призначення платежу вказано «видача кредитних коштів згідно договору № 343/РП/39/2008-840 ОСОБА_1 (а. с. 8).
36. З даних валютного меморіального ордеру № 562 від 01 вересня 2008 року убачається, що комісія за розрахунок згідно кредитного договору № 343/РП/39/2008-840 становить 6 883,99 доларів США (а. с. 9).
37. В судовому засіданні апеляційної інстанції 23 липня 2025 року представником позивача надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 жовтня 2024 року, в якій наявні дані про реєстрацію обтяження 01 вересня 2008 року на підставі іпотечного договору від 01 вересня 2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Пальора Г. Ю., об`єкту речових прав - земельну ділянку із кадастровим номером 3220881300:04:002:0280, площею 0,1500 га, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, власником якої є ОСОБА_1 .
38. Відповідно до даних Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 31 жовтня 2024 року вбачається, що 01 вересня 2008 року на підставі звернення ПАТ «Надра» та іпотечного договору від 01 вересня 2008 року № 3215, 3216 приватним нотаріусом Пальора Г. Ю. внесено запис про заборону відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280, площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки.
39. Іпотекодавцем значиться ОСОБА_1 , іпотекодержателем - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (том 2, а. с. 146).
40. Ухвалою суду від 23 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача та з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи прийнято Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 жовтня 2024 року.
41. 19 вересня 2025 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання адвоката Кісілевича О. М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , про долучення доказів.
У поданому клопотанні зазначає, що дослідивши матеріали справи та звукозаписи судових засідань, повністю підтримавши вимоги апеляційної скарги, просить суд поновити строк для вчинення процесуальної дії та долучити до матеріалів справи додаткові докази, що з`явилися у відповідача після отримання витягу з Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, яка нібито була придбана за рахунок кредитних коштів за договором № 343/РП/39/2008-840 від 01 вересня 2008 року.
Вказує, що подання зазначених доказів є необхідним для встановлення дійсного власника земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280 та спростування недостовірної інформації, наданої представником ТОВ «Свеа Фінанс». Надані документи підтверджують, що власником цієї земельної ділянки площею 0,15 га, розташованої за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, є ОСОБА_3 .
До клопотання про долучення доказів додано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером НВ-0001604822025 від 09 серпня 2025 року. Відповідно до наданого витягу убачається, що земельна ділянка із кадастровим номером 3220881300:04:002:0280 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 25 травня 2006 року № 2429 належить ОСОБА_3 .
42. Ухвалою суду від 24 вересня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника відповідача та з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи прийнято витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку із кадастровим номером НВ-0001604822025 від 09 серпня 2025 року.
Позиція Верховного Суду
43. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
44. Так, частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
45. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).
46. Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
47. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
48. Згідно зі статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору відповідно до частини першої статті 638 ЦК України є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
49. Статтею 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
50. Відповідно до частин першої, другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 
51. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
52. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
53. Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилався на те, що він не підписував кредитний договір.
54. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
55. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
56. Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
57. Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
58. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
59. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
60. У частині першій, другій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
61. Суд апеляційної інстанції, відхиляючи доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів підписання кредитного договору, правомірно врахував наявні в матеріалах справи докази, зокрема, копію кредитного договору та цільове призначення кредитних коштів, яким є проведення розрахунків по договору купівлі-продажу № 3209 від 01 вересня 2008 року, що укладений між позичальником та ОСОБА_3 , згідно якого позичальник придбаває у власність нерухоме майно - земельну ділянку площею 0,15 га, кадастровий номер 3220881300:04:002:0280, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, село Вишеньки; меморіальних ордерів; витягу з державного реєстру речових прав, а тому дійшов правомірного висновку про те, що земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280 набуто за кредитні кошти.
62. На противагу доказам, наданими позивачем, відповідачем не надано доказів того, що земельну ділянку з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280, на придбання якої було отримано кредит, набуто відповідачем не за кредитні кошти.
63. Посилання заявника на те, що апеляційний суд прийняв докази, які не було предметом дослідження в суді першої інстанції, відхиляються колегією суддів.
64. З матеріалів справи вбачається, що ухвалою суду від 23 липня 2025 року, занесеною до протоколу судового засідання, задоволено клопотання представника позивача та з метою повного та всебічного з`ясування обставин справи прийнято Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власників на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 21 жовтня 2024 року.
65. З вказаної довідки вбачається, що 01 вересня 2008 року на підставі звернення ПАТ «Надра» та іпотечного договору від 01 вересня 2008 року № 3215, 3216 приватним нотаріусом Пальора Г. Ю. внесено запис про заборону відчуження земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280, площею 0,15 га, що знаходиться за адресою: Київська область, Бориспільський район, Вишеньківська сільська рада, с. Вишеньки.
Іпотекодавцем значиться ОСОБА_1 , іпотекодержателем - ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ Україна» (том 2, а. с. 146).
66. Із запису судового засідання вбачається, що представник відповідача не заперечував про долучення документа до матеріалів справи, що також підтверджується протоколом судового засідання від 23 липня 2025 року (т. 2, а. с. 147 зворот), тому відхиляються посилання заявника на порушення апеляційним судом норм процесуального права.
67. Також відхиляються доводи касаційної скарги про те, що судова почеркознавча експертиза не була проведена, оскільки позивачем не було надано оригіналу кредитного договору на вимогу експерта, тому позивачем не доведено отримання грошових коштів та укладення кредитного договору.
68. Так, відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу.
69. Велика Палата Верховного Суду неодноразово наголошувала на необхідності застосування передбачених процесуальним законом стандартів доказування та зазначала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (пункт 81 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц).
70. Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
71. Суд апеляційної інстанції, врахувавши надані сторонами докази на підтвердження своїх доводів та заперечень, дійшов правомірного висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів отримання відповідачем грошових коштів та використання їх згідно із цільовим призначенням, тобто набуття у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3220881300:04:002:0280 (пункт 1.2 кредитного договору).
72. Отже, за відсутності проведеної судової почеркознавчої експертизи, матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовував позовні вимоги, тому суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
73. Вказані, а також інші доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні заявником норм матеріального і процесуального права й зводяться до переоцінки судом доказів, що у силу вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.
74. Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального процесуального права. 
75. Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність та обґрунтованість судових рішень не впливають.
Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1. Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - Кісілевича Олега Михайловича залишити без задоволення.
2. Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 23 жовтня 2014 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

В. В. Сердюк

В. В. Шипович