Справа №519/2481/25 
2/519/24/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И 
29.05.2026 м. Південне
Південний міський суд Одеської області у складі судді - Москаленко Інни Олександрівни, секретаря Коршак Ю.В., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області про укладання договору найму, визнання права на приватизацію житлового приміщення (квартири) та зобов`язання вчинити певні дії, негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи на стадії ухвалення судового рішення, ухвалив рішення про таке:
І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
1.20 листопада 2025 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та обов`язати Фонд комунального майна Південнівської міської ради, Південнівську міську раду Одеського району Одеської області вчинити дії по приватизації житла, а саме квартири за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир, будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, а також укласти з ним договір найму житлового приміщення, визнати його основним квартиронаймачем.
2.В обґрунтування позову, зазначає, що йому було відмовлено у приватизації квартири та роз`яснено, що він не був зареєстрований за зазначеною адресою, тому не має права на приватизацію квартири. Разом з тим, позивач разом зі своєю родиною був вселений до квартири на законних підставах, виписався на вимогу батька, але продовжував фактично проживати у зазначеній квартирі. Відмова у наданні дозволу на приватизацію квартири є такою, що суперечить чинному законодавству та порушує його законні права та інтереси, тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
3.Відповідач листом від 10.12.2025 повідомив суд, що до його повноважень не входить оформлення та підписання договорів найму жилих приміщень, позовні вимоги залишив на розсуд суду.
ІІ. Заяви ( клопотання) учасників справи
4.У судове засідання 29.05.2026 сторони не з`явилися. Представник Позивача подала заяву про розгляд справи без їх участі, просила позов задовольнити. 
5.Представник Відповідача Фонду комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області в судове засідання, призначене на 29.05.2026, не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі.
ІІІ. Інші процесуальні дії у справі
6.Ухвалою суду від 03.12.2025 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
7.Ухвалою суду від 26.03.2026 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву зі зміненими позовними вимогами.
8.Ухвалою суду від 16.04.2026 закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду.
9.Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом
10.21 березня 1980 року Комінтернівським виконавчим комітетом райради народних депутатів було видано ордер №751 серії ЛР громадянину ОСОБА_2 (батькові Позивача) та його сім`ї, яка складається з чотирьох осіб, а саме: ОСОБА_2 - головний квартиронаймач, ОСОБА_3 - його дружина, ОСОБА_1 - син, ОСОБА_4 - син, на право заселення до трьохкімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Ордер видано на підставі рішення виконавчого комітету райради народних депутатів від 21.08.1980 №414.
11. ОСОБА_2 є батьком Позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 актовий запис №491, виданим Куйбишевським ДРАЦС м. Петропавловська від 15.12.1979 року. 
12. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати Позивача ОСОБА_3 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 актовий запис №107 від 19.07.2011 року видане відділом ДРАЦС Южненського МУЮ Одеської області.
13. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер брат Позивача, ОСОБА_4 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 актовий запис №268 від 29 жовтня 2020 року видане Южненським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
14.Згідно позовної заяви Позивач залишився жити з батьком, доглядав та піклувався за ним через незадовільний стан його здоров`я. 
15. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько Позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 актовий запис №196 від 01.07.2022 року видане Южненським відділом ДРАЦС в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). 
16.Позивач є єдиним спадкоємцем померлого згідно закону. Відповідно до встановленого законодавством строку Позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В результаті чого дізнався, що квартира в якій він проживав сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 є не приватизованою.
17.19.07.2022 КП «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» складено технічний паспорт квартири за адресою АДРЕСА_1 на замовлення Позивача.
18.Відповідно довідки КП Южненського МБТІ No91 від 17.06.2024 р. у Позивача відсутня приватизована квартира чи її частка.
19.Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №377414011 від 07.05.2024 року в ДРРП відсутня інформація про реєстрацію права власності на квартиру по АДРЕСА_1 .
20.Згідно акту про фактично проживаючих №27 від 26.01.2026. Позивач дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 . До акту додається перелік сусідів – свідків 9 осіб, який засвідчено печаткою та підписом Голови ОСББ «Хіміків 18».
21.Згідно акту про фактично проживаючих №11 від 26.03.2026. Позивач дійсно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 1980 року та по теперішній час.
22.Згідно даних паспорту Позивача судом встановлено, що Позивач був зареєстрований у спірній квартирі з 08.02.1994 та знято з реєстрації 10.12.2008.
23.Судом встановлено, що Позивач звертався до Фонду комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області 06.02.2026 р. з заявою про передачу в приватну власність квартири по АДРЕСА_1 та про повторний розгляд документів.
24.Згідно відповіді Фонду комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області №128/19-01-57 від 25.02.2026 року Позивачу відмовлено в приватизації квартири, оскільки він не зареєстрований у цій квартирі, рекомендовано звернутися до суду за визнанням права на приватизацію.
25.Заборгованість за комунальними послугами за адресою АДРЕСА_1 відсутня, що підтверджується довідкою ОСББ «Хіміків 18».
26.Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , надали тотожні свідчення, що Позивач був вселений до спірної квартири у 1980х роках і проживав там весь час з батьками. Коли батьків не стало, то продовжив там проживати самостійно.
V. Застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд
27.Статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та іншими міжнародно-правовими документами про права людини закріплено право на повагу до житла.
28.У статті 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
29.За правилами статті 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності на майно у разі приватизації державного та комунального майна у порядку, встановленому законом.
30.У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.
31.Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
32.Відповідно до частини четвертої статті 5 зазначеного Закону право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.
33.Кожний громадянин України має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлового чеку або з частковою доплатою один раз (частина п`ята статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
34.Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.
35.У частині десятій статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.
36.Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків»), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина друга статті 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»).
37.Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року № 396, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.
38.Пунктом 18 Положення № 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.
39.Позивачем, що не оспорюється відповідачем, надано весь перелік необхідних документів, для приватизації, але у Позивача відсутня реєстрація у зазначеній квартирі.
40.Проте, відсутність державної реєстрації за місцем фактичного проживання, при наявності всіх інших документів, які дозволяють зробити висновок про наявність підстав для приватизації житла особою, яка про це заявила, не може бути підставою для позбавлення особи права визначеного Конституцією України та Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
41.Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
42.У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» ЄСПЛ визначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. То чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення ЄСПЛ у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).
43.Таким чином, тривалий час проживання особи в житлі, незалежно від його правового режиму, є достатньою підставою для того, щоб вважати відповідне житло належним такій особі в розумінні статті 8 Конвенції.
44.Принцип пропорційності у розумінні Європейській суд з прав людини полягає в оцінці справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням у право людини на повагу до житла, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа внаслідок втручання в її право на повагу до житла несе надмірний тягар. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цієї особи, оскільки обмеження її прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.
45.Згідно частини десятої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків встановлених законом, зокрема, передбачених пунктом 2 статті 2 цього Закону.
46.Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірні правовідносини цей перелік не розповсюджується.
47.З урахуванням викладеного квартира, в якій проживає позивач підпадає під дію законів, які регулюють питання приватизації, квартира не підпадає під перелік квартир щодо яких приватизація заборонена.
48.Позивач не має приватизованого житла, тобто правом приватизації не користувався.
49.Відповідно до наданих до суду документів позивач був зареєстрований у квартирі більше 14 років у період з 08.02.1994 по 10.12.2008 та проживає у квартирі з 1980 року по теперішній час.
50.Відповідач не оспорює законність проживання позивача у вищевказаній квартирі, а лише фактично зазначає про відсутність реєстрації за вказаною адресою.
51.Згідно зі ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.
52.Статтею 824 ЦК України визначено, що на вимогу наймача та інших осіб, які постійно проживають разом з ним, та за згодою наймодавця наймач у договорі найму житла може бути замінений однією з повнолітніх осіб, яка постійно проживає разом з наймачем. У разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах.
53.Як встановлено судом, основний квартиронаймач  ОСОБА_2 помер, його син - позивач, який постійно проживав з ним та має право користування квартирою, виявив бажання стати основним квартиронаймачем, інших спадкоємців та користувачів квартири немає. Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині визнання позивача основним квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
54.Водночас, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог укласти з ним договір найму житлового приміщення, оскільки матеріали справи не містять доказів, що саме на Відповідача покладено обов`язок оформлення та підписання договорів найму жилих приміщень. Подання позову до неналежного Відповідача є самостійною підставою для відмови у задоволенні позову.
55.Статтею 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
56.За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач вселений до квартири на законних підставах, законність його проживання в даній квартирі не оспорюється, враховуючи, що у сторони позивача є всі необхідні документи для проведення приватизації вищезазначеного житлового приміщення, крім реєстрації свого місця проживання у ній, відповідач не заперечує проти позовних вимог, а тому позов підлягає задоволенню частково.
57.Керуючись статтями 3,12,81,141,259,263-265 ЦПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:
58.Позовну заяву  ОСОБА_1 до Фонду комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області про укладання договору найму, визнання права на приватизацію житлового приміщення (квартири) та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.
59.Визнати ОСОБА_1 основним квартиронаймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
60.Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 .
61.Зобов`язати Фонд комунального майна Південнівської міської ради Одеського району Одеської області (ЄДРПОУ 22502541) вчинити дії по приватизації житла, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до вимог Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир, будинків, жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян.
62.Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів.
63.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
64.Позивач:  ОСОБА_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
65.Відповідач: Фонд комунального майна Південнівської міської ради, код ЄДРПОУ 22502541, місцезнаходження за адресою: 65481, Одеська обл., м. Південне, пр. Григорівського десанту, 18.

Суддя Південного міського суду
Одеської області І. О. Москаленко