ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ

14.05.2026	м. Суми	Справа № 920/635/25	

Господарський суд Сумської області у складі судді Заєць С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду матеріали справи №920/635/25
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОП-ІНКРІС» 
(1-ий провулок Свободи, 8, м. Ромни, Сумська область, 42000,
код ЄДРПОУ 40015185)
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Суходольського Олександра Олеговича
( АДРЕСА_1 ,
код ЄДРПОУ НОМЕР_1 )
про стягнення 356 864 грн 67 коп.,

за участю представників сторін:
від позивача: Одінцов Е.В.,
від відповідача: Маківський В.В.,
при секретарі судового засідання Ляскевич М.О.

Суть спору. 12.05.2025 позивач звернувся до суду з позовною заявою, відповідно до вимог якої просить стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024 у розмірі 356 864 грн 67 коп., з яких: 270480 грн 32 коп. вартість товару, 32288 грн 26 коп. пені та 54096 грн 09 коп. штрафу, а також стягнути судові витрати.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.05.2025, справу призначено до розгляду судді Заєць С.В.
Ухвалою суду від 16.05.2025 позовну заяву залишено без руху. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви та зазначено спосіб усунення недоліків.
20.05.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду заяву від 19.05.2025, б/н (вх.№2344) про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою суду від 02.06.2025 прийнято позовну заяву до розгляду; відкрито провадження у справі №920/635/25 та постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами; сторонам встановлені строки для надання суду відзиву, відповіді на відзив та заперечення на відповідь на відзив.
03.07.2025 відповідачем надано до суду відзив (вх.№3701) на позовну заяву, згідно з яким відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі та просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КРОП-ІНКРІС» у задоволенні позову.
11.07.2025 позивачем через систему надано до суду відповідь (вх.№3843) на відзив на позовну заяву, згідно з положеннями якої позивач заперечує проти тверджень відповідача, висловлених у відзиві, вказуючи на їх необґрунтованість.
Ухвалою від 04.08.2025 суд перейшов від спрощеного позовного провадження до розгляду справи №920/635/25 за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 19.08.2025, 11:10; зобов`язано позивача надати суду у строк до 18.08.2025 обґрунтований розрахунок пені з урахуванням часткових оплат та положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, якою визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 26 хв. до 11 год. 33 хв. 19.08.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 19.08.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 19.08.2025 призначено підготовче засідання на 04.09.2025, 11:00; повторно зобов`язано позивача надати суду у строк до 03.09.2025 обґрунтований розрахунок пені з урахуванням часткових оплат та положень частини шостої статті 232 Господарського кодексу України, якою визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
27.08.2025 через систему «Електронний суд» позивачем на виконання вимог ухвали суду від 19.08.2025 надано письмові пояснення (вх.№4078) та розрахунок пені з урахуванням оплат та з розрахунку 6 місяців від дня коли зобов`язання мало бути виконано.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 26 хв. до 11 год. 28 хв. 04.09.2025 у Сумському районі була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 04.09.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 04.09.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 30.09.2025, 12:00.
26.09.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№4595) про відкладення розгляду справи.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11 год. 19 хв. 30.09.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 30.09.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 30.09.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 16.10.2025, 12:10.
Розгляд справи 16.10.2025 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. з перебуванням судді Заєць С.В. у відрядженні з 15.10.2025 по 20.10.2025 та у відпустці з 21.10.2025 по 22.10.2025.
Ухвалою суду від 23.10.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 04.11.2025, 11:40.
03.11.2025 через систему «Електронний суд» позивачем надано до суду клопотання (вх.№5272) про відкладення розгляду справи.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 11 год. 25 хв. до 13 год. 09 хв. 04.11.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 04.11.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 04.11.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 20.11.2025, 12:30.
20.11.2025 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№5567) про відкладення розгляду справи.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 12 год. 30 хв. до 13 год. 12 хв. 20.11.2025 у Сумському районі була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 20.11.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 20.11.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 04.12.2025, 11:00.
Відповідно до акту Господарського суду Сумської області від 04.12.2025 у справі №920/635/25, у зв`язку з технічними проблемами з підсистемою відеоконференцзв`язку ЄСІТС (https://vkz.court.gov.ua/) судове засідання по справі № 920/635/25, призначене на 04.12.2025, 11:00, не відбулось з технічних, незалежних від суду причин.
Ухвалою суду від 04.12.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 16.12.2025, 11:40.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 10 год. 58 хв.. до 11 год. 56 хв. 16.12.2025 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 16.12.2025 не відбулось.
Ухвалою суду від 16.12.2025 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 13.01.2026, 10:40.
Розгляд справи 13.01.2026 не відбувся в зв`язку з перебуванням судді Заєць С.В. на лікарняному з 05.01.2026 по 23.01.2026.
Ухвалою суду від 26.01.2026 призначено підготовче засідання у справі №920/635/25 на 05.02.2026, 12:40.
Ухвалою суду від 05.02.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу № 920/635/25 до судового розгляду по суті на 03.03.2026, 10:30.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 09 год. 26 хв. 03.03.2026 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 03.03.2026 не відбулось.
Ухвалою суду від 03.03.2026 призначено розгляд справи № 920/635/25 по суті на 24.03.2026, 11:40.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 20 год. 27 хв. 23.03.2026 у Сумській області була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 24.03.2026 не відбулось.
Ухвалою суду від 24.03.2026 призначено розгляд справи № 920/635/25 по суті на 08.04.2026, 10:20.
07.04.2026 через систему «Електронний суд» відповідачем надано до суду клопотання (вх.№1794) про відкладення розгляду справи.
Через загрозу безпеці учасників справи, у зв`язку з тим, що з 20 год. 21 хв. 07.04.2026 до 11 год. 25 хв. 08.04.2026 у Сумському районі була оголошена повітряна тривога (повідомлення Telegram - каналу, що інформує про повітряну тривогу "Тривога. Сумська область"), судове засідання у справі 08.04.2026 не відбулось.
Ухвалою суду від 08.04.2026 призначено розгляд справи № 920/635/25 по суті на 23.04.2026, 11:40.
Протокольною ухвалою суду від 23.04.2026 оголошено перерву в судовому засіданні з розгляду справи №920/635/25 по суті до 14.05.2026, 11:20.
Представник позивача у судовому засіданні 14.05.2026 підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов повністю.
У судовому засіданні 14.05.2026 представник відповідача заперечив проти позову та просив відмовити в задоволенні позову повністю.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарським судом встановлені наступні обставини.
15.05.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КРОП-ІНКРІС» (далі – ТОВ «КРОП-ІНКРІС», Постачальник, Позивач) та Фізичною особою-підприємцем Суходольським Олександром Олеговичем (далі – ФОП Суходольський Олександр Олегович, Покупець, Відповідач) було укладено Договір поставки №00292-РМ (далі – Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору в строки, визначені Договором, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі - Товар), а Покупець зобов`язується прийняти Товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену Договором грошову суму, а також сплатити відсотки за користування товарним кредитом в сумі, визначеній відповідно до умов Договору.
Згідно з п. 1.2. Договору найменування Товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки Покупцю та базис поставки, порядок та термін оплати Товару, нарахованих відсотків, а також інші умови, визначені в Додатках до Договору, які є невід`ємною його частиною. Фактична номенклатура, асортимент, кількість по задоволеним Постачальником замовленням визначаються згідно видаткових накладних.
Покупець заявляє та стверджує, що він є сільськогосподарським товаровиробником і купує Товар для використання його в технологічних процесах виробництва сільськогосподарської продукції (п. 1.5. Договору).
Пунктом 2.1. Договору встановлено. що загальна вартість Договору складається з загальної вартості Товару, визначену із врахуванням вимог п.п. 2.2-2.5 цього Договору, що передається цим Договором та сум належних до сплати відсотків за користування товарним кредитом. Вартість (ціна) Товару встановлюється у гривні та відображається в Додатках до Договору.
Відповідно до п. 2.9. Договору за користування товарним кредитом, Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок дна додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов`язковій сплаті Покупцем.
Згідно з п. 2.12. Договору у випадку недостатності коштів, отриманих від Покупця на виконання в повному обсязі його зобов`язань по цьому Договору, Постачальник має право провести зарахування коштів в наступному порядку:
- в першу чергу - в рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, передбачених п. 2. Договору;
- в другу чергу - в рахунок оплати заборгованості, яка виникла в ході коригування ціни (вартості) Товару через зміну курсу продажу іноземної валюти до гривні, введення нових або зміни існуючих ставок ввізного мита, ПДВ при імпорті Товару, введення нових/додаткових обов`язкових платежів/зборів, що передбачено п.п 2.2. - 2.4. Договору;
- в третю чергу - в рахунок сплати відсотків річних за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2. В) Договору;
- в четверту чергу - в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п. 7.2. А) Договору;
- в п`яту чергу - в рахунок сплати штрафу, передбаченого п. 7.2. Б) Договору;
- в шосту чергу - в рахунок оплати вартості (ціни) Товару.
Відсотки за користування товарним кредитом нараховуються Постачальником. Сторони підписують відповідний акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається Постачальником на адресу Покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його протягом одного дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається Постачальнику протягом 5 календарних днів, акт вважається схваленим та підписаним Покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається протягом 10 календарних днів з дати підписання (або схвалення шляхом ненадання відповіді) Акту про надання послуг товарного кредитування (п. 2.13. Договору).
Згідно з п. 2.14. Договору моментом переходу права власності на Товар від Постачальника до Покупця є дата виписки видаткової накладної на Товар.
Підпунктом 3.2.1. Договору закріплено обов`язок Покупця провести оплату за Товар та сплатити відсотки за користування товарним кредитом з дотриманням порядку та термінів, передбачених п. 2. Договору та Додатку до Договору.
Приймання Товару по кількості і якості проводиться Покупцем в момент його передачі від Постачальника (п. 4.1. Договору).
Відповідно до п. 5.1. Договору господарські зобов`язання сторін цього Договору, які виникли на його основі, існують протягом одного року із дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками Сторін, крім зобов`язань Покупця по оплаті вартості Товару, процентів за користування товарним кредитом та відповідальності, які припиняються лише їх належним виконанням (крім випадку, передбаченого п. 9.1. Договору), проведення розрахунків за Товар, по штрафним санкціям - до повного їх виконання.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у випадках порушення умов даного Договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені Договором терміни вартості (ціни) Товару та або відсотків за користування товарним кредитом.
За порушення даних умов Договору Покупець:
A) сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальник пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;
Б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;
B) сплачує на користь Постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).
Згідно з підпунктом 7.2.1. Договору у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості Товару та/або відсотків за користування товарним кредитом строком на 30 календарних днів або більше, Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов`язується сплатити та погоджується з тим, що відсотки за користування товарним кредитом протягом усього періоду користування цим кредитом встановлюються в розмірі 14% та мають бути сплачені Покупцем на рахунок Постачальника на умовах, встановлених розділом 2 Договору.
Відповідно до п. 7.3. Договору, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України Сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності та нарахування по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Строк нарахування штрафних санкцій за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховується до моменту належного виконання відповідного зобов`язання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій, в залежності від того, яка обставина настане раніше.
Пунктом 9.4. Договору встановлено, що всі раніше досягнуті домовленості між Сторонами, а також переписка між ними щодо предмету Договору, втрачає чинність з моменту підписання Сторонами тексту цього Договору.
Всі зміни та доповнення до Договору є обов`язковими для Сторін, якщо вони викладені в належній письмовій формі, підписані повноважними представниками Сторін та скріплені печатками Сторін (п. 9.5. Договору).
Так, в межах Договору поставки здійснювались на підставі наступних додатків до нього та видаткових накладних:
1. Додаток №КІК00000645 від 15.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00000759 від 15.05.2024 на суму 35 350,00 грн.
2. Додаток №КІК00000857 від 15.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001005 від 16.05.2025 на суму 7 470,00 грн.
3. Додаток №КІК00001002 від 24.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001144 від 24.05.2024 на суму 2 330,04 грн.
4. Додаток №КІК00001037 від 27.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001156 від 27.05.2024 на суму 28 200,00 грн.
5. Додаток №КІК00001063 від 28.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001208 від 28.05.2024 на суму 19 310,36 грн.
6. Додаток №КІК00001098 від 29.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001228 від 29.05.2024 на суму 14 850,00 грн.
7. Додаток №КІК00001114 від 30.05.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001236 від 30.05.2024 на суму 11 040,00 грн.
8. Додаток №КІК00001148 від 03.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001275 від 03.06.2024 на суму 8 530,04 грн.
9. Додаток №КІК00001149 від 03.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001307 від 03.06.2024 на суму 7 000,00 грн.
10. Додаток №КІК00001266 від 07.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001420 від 07.06.2024 на суму 10 270,00 грн.
11. Додаток №КІК00001208 від 10.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001418 від 10.06.2024 на суму 5 450,00 грн.
12. Додаток №КІК00001337 від 14.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001535 від 14.06.202 на суму 11 566, 80 грн, видаткова накладна №К00001575 від 17.06.2024 на суму 82 399,68 грн, видаткова накладна №00001732 від 25.06.2024 на суму 23 133,60 грн.
13. Додаток №КІК00001448 від 17.06.2024 до Договору, видаткова накладна №К00001587 від 17.06.2024 на суму 3 480,00 грн.
Отже, загальна сума Товару, поставленого Позивачем Відповідачу за спірним Договором, складає 270 480 грн 32 коп.
19.11.2024 Постачальником було виставлено Покупцю рахунок на оплату №14697 на суму 270 480 грн 32 коп.
Водночас, ФОП Суходольським Олександром Олеговичем сплачено за поставлений Товар частково на загальну суму 200 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №53 від 19.11.2024 на суму 50 000 грн 00 коп. з призначення платежу «ОПЛАТА ЗА ЗЗР ЗГІДНО РАХ.№14697 ВІД 19.11.2024Р., у т.ч. ПДВ 20% = 8 333,33 грн», платіжною інструкцією №DР00000003 від 06.12.2024 на суму 100 000 грн 00 коп. з призначенням платежу «Оплата за ЗЗР згідно рахунку №14697 від 19.11.2024 року, у т.ч. ПДВ 20% 16 666,67 грн», платіжною інструкцією №DР00000006 від 10.12.2024 на суму 50 000 грн 00 коп. з призначенням платежу «Оплата за ЗЗР згідно рахунку №14697 від 19.11.2024 року, у т.ч. ПДВ 20% 8 333,33 грн».
Отже, Позивачем в повному обсязі виконано покладені на нього обов`язки та поставлено Товар відповідно до умов Договору, що підтверджується Додатками до Договору та видатковими накладними, тоді як Відповідач всупереч умовам укладеного між Сторонами Договору не здійснив повної оплати за поставлений Товар.
Таким чином, з огляду на вказане вище, а також враховуючи положення п. 2.12 та 7.2. Договору, Позивач був вимушений звернутися до суду з вимогою про стягнення заборгованості за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024 у розмірі 356 864 грн 67 коп., з яких: 270 480 грн 32 коп. вартість товару, 32 288 грн 26 коп. пені та 54 096 грн 09 коп. штрафу.
Вирішуючи спір у даній справі суд керується наступним:
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України (далі – ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У силу положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Так, судом встановлено, що укладений між сторонами Договір за своєю правовою природою є договором поставки.
Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Суд встановив, що факт поставки Позивачем Відповідачу Товару за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024 на загальну суму 270 480 грн 32 коп., що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, зокрема видатковою накладною №К00000759 від 15.05.2024 на суму 35 350,00 грн; видатковою накладною №К00001005 від 16.05.2025 на суму 7 470,00 грн; видатковою накладною №К00001144 від 24.05.2024 на суму 2 330,04 грн; видатковою накладною №К00001156 від 27.05.2024 на суму 28 200,00 грн; видатковою накладною №К00001208 від 28.05.2024 на суму 19 310,36 грн; видатковою накладною №К00001228 від 29.05.2024 на суму 14 850,00 грн; видатковою накладною №К00001236 від 30.05.2024 на суму 11 040,00 грн; видатковою накладною №К00001275 від 03.06.2024 на суму 8 530,04 грн; видатковою накладною №К00001307 від 03.06.2024 на суму 7 000,00 грн; видатковою накладною №К00001420 від 07.06.2024 на суму 10 270,00 грн; видатковою накладною №К00001418 від 10.06.2024 на суму 5 450,00 грн; видатковою накладною №К00001535 від 14.06.202 на суму 11 566, 80 грн; видатковою накладною №К00001575 від 17.06.2024 на суму 82 399,68 грн; видатковою накладною №00001732 від 25.06.2024 на суму 23 133,60 грн, що підписані Сторонами, підписи скріплені печатками.
Частиною 1 ст. 692 ЦК України визначено, що покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
При цьому, суд звертає увагу Відповідача, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 29.04.2020 у справі № 915/641/19, що за своєю правовою природою рахунок на оплату товару не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер. Ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні приписів статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора у розумінні статті 613 ЦК України, а тому не звільняє Відповідача від обов`язку оплатити товар. Така правова позиція є сталою в судовій практиці і викладена в постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №910/32579/15, від 22.05.2018 у справі №923/712/17, від 21.01.2019 у справі №925/2028/15, від 02.07.2019 у справі №918/537/18, від 29.08.2019 у справі №905/2245/17, від 26.02.2020 у справі №915/400/18.
А тому, суд відхиляє посилання Відповідача на неможливість оплати вартості поставленого Товару за спірним Договором у зв`язку з виставленням Позивачем рахунку на оплату №14697 на суму 270 480 грн 32 коп. лише 19.11.2024.
Разом з тим, судом встановлено, що Відповідачем сплачено частково за поставлений Товар за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024 на загальну суму 200 000 грн 00 коп., що підтверджується платіжною інструкцією №53 від 19.11.2024 на суму 50 000 грн 00 коп. з призначення платежу «ОПЛАТА ЗА ЗЗР ЗГІДНО РАХ.№14697 ВІД 19.11.2024Р., у т.ч. ПДВ 20% = 8 333,33 грн», платіжною інструкцією №DР00000003 від 06.12.2024 на суму 100 000 грн 00 коп. з призначенням платежу «Оплата за ЗЗР згідно рахунку №14697 від 19.11.2024 року, у т.ч. ПДВ 20% 16 666,67 грн», платіжною інструкцією №DР00000006 від 10.12.2024 на суму 50 000 грн 00 коп. з призначенням платежу «Оплата за ЗЗР згідно рахунку №14697 від 19.11.2024 року, у т.ч. ПДВ 20% 8 333,33 грн».
Натомість, заперечуючи проти позовних вимог Відповідач вказує, що з огляду на гарні відносини з власниками ТОВ «КРОП-ІНКРІС», було досягнуто усної згоди, що оплата вартості поставленого Позивачем Товару буде сплачена Відповідачем восени 2024 року (після збору врожаю). Надалі Відповідачем на користь Позивача було сплачено 200 000 грн 00 коп., а щодо решти суми, а саме 70 480 грн 32 коп., то, за твердженням Відповідача, він не повинен був її сплачувати, оскільки такої домовленості було досягнуто між Позивачем та Відповідачем.
Водночас, суд критично ставиться до вказаних тверджень Відповідача та не може покласти їх в основу рішення, адже пунктом 9.4. Договору встановлено, що всі раніше досягнуті домовленості між Сторонами, а також переписка між ними щодо предмету Договору, втрачає чинність з моменту підписання Сторонами тексту цього Договору. Крім цього, всі зміни та доповнення до Договору є обов`язковими для Сторін, якщо вони викладені в належній письмовій формі, підписані повноважними представниками Сторін та скріплені печатками Сторін (п. 9.5. Договору).
Відповідно до статті 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з положеннями пункту 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Суд враховує положення п. 2.12. Договору, відповідно до якого Сторони дійшли згоди, що у випадку недостатності коштів, отриманих від Покупця на виконання в повному обсязі його зобов`язань по цьому Договору, Постачальник має право провести зарахування коштів в наступному порядку:
- в першу чергу - в рахунок оплати нарахованих відсотків за користування товарним кредитом, передбачених п. 2. Договору;
- в другу чергу - в рахунок оплати заборгованості, яка виникла в ході коригування ціни (вартості) Товару через зміну курсу продажу іноземної валюти до гривні, введення нових або зміни існуючих ставок ввізного мита, ПДВ при імпорті Товару, введення нових/додаткових обов`язкових платежів/зборів, що передбачено п.п 2.2. - 2.4. Договору;
- в третю чергу - в рахунок сплати відсотків річних за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2. В) Договору;
- в четверту чергу - в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п. 7.2. А) Договору;
- в п`яту чергу - в рахунок сплати штрафу, передбаченого п. 7.2. Б) Договору;
- в шосту чергу - в рахунок оплати вартості (ціни) Товару.
Пунктом 7.2. Договору встановлено, що у випадках порушення умов даного Договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені Договором терміни вартості (ціни) Товару та або відсотків за користування товарним кредитом.
За порушення даних умов Договору Покупець:
A) сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальник пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;
Б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;
B) сплачує на користь Постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).
Відповідно до п. 7.3. Договору, керуючись ст. 259 Цивільного кодексу України Сторони дійшли згоди про збільшення строку позовної давності та нарахування по всім зобов`язанням (сплаті заборгованості, пені, штрафу, відсотків та індексу інфляції), що виникли на підставі цього Договору до 3 років. Строк нарахування штрафних санкцій за цим Договором не обмежується строком, встановленим ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України. Штрафні санкції за прострочення виконання зобов`язань за цим Договором нараховується до моменту належного виконання відповідного зобов`язання або до моменту звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення штрафних санкцій, в залежності від того, яка обставина настане раніше.
Згідно з розрахунком Позивача, наведеним у позовні заяві, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягають:
Відповідно до п. 2.12. Договору сплачені Покупцем 200 000 грн 00 коп. першочергово зараховуються в рахунок сплати відсотків за користування товарним кредитом, передбаченим п. 2.9. Договору:
200 00 грн 00 коп. - 34 747 грн 58 коп. (відсотки за користування товарним кредитом) = 165 252 грн 42 коп. (залишкова сума).
Згідно з п. 2.12. Договору після погашення заборгованості за користування товарним кредитом, залишкові кошти зараховуються в рахунок оплати річних за неправомірне користування коштами та індексу інфляції в порядку, передбаченому п. 7.2. В) Договору:
165 252 грн 42 коп. (залишкова сума) - 69 692 грн 20 коп. (28%річних)=95 560 грн 22коп. (залишкова сума).
95 560 грн 22 коп. (залишкова сума) – 36 844 грн 22 коп. (інфляційні витрати) =58 716 грн 00 коп. (залишкова сума).
Відповідно п. 2.12. Договору після погашення 28% річних та інфляційних витрат, кошти зараховуються в рахунок сплати пені за кожен день прострочення, передбаченої п.7.2. А) Договору:
91 004 грн 26 коп. (пеня) - 58 716 грн 00 коп. (залишкова сума) = 32 288 грн. 26 коп. (не погашена сума пені).
Згідно з п. 2.12. Договору після сплати пені за кожен день прострочення, кошти зараховуються в рахунок сплати штрафу передбаченого п. 7.2. Б) Договору, однак, оскільки, сплачені грошові кошти зараховуються позачергово в рахунок погашення інших штрафних санкцій, сума штрафу залишається не погашеною в повному обсязі - 54 096 грн 09 коп. (штраф), як і сума основного боргу (вартості поставленого Товару) в сумі 270 480 грн 32 коп.
Таким чином, Позивач звернувся до суду про стягнення з Відповідача на свою користь 356 864 грн 67 коп. заборгованості за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024, з яких: 270 480 грн 32 коп. вартість Товару, 32 288 грн 26 коп. пені та 540 96 грн 09 коп. штрафу.
Розглянувши та перевіривши наведений у позовній заяві розрахунок Позивача, заявлених до стягнення позовних вимог, суд зазначає наступне.
Щодо нарахованих відсотків за користування товарним кредитом.
Відповідно до п. 2.9. Договору за користування товарним кредитом, Покупець сплачує на користь Постачальника відсотки, розмір яких передбачений Додатком до Договору. Сума відсотків підлягає оподаткуванню податком на додану вартість. Податок дна додану вартість додається до нарахованої суми відсотків та підлягає обов`язковій сплаті Покупцем.
Відсотки за користування товарним кредитом нараховуються Постачальником. Сторони підписують відповідний акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування. Акт про надання послуг товарного кредитування надсилається Постачальником на адресу Покупця, що вказана в тексті цього договору. Покупець зобов`язується підписати акт та повернути його протягом одного дня з дати отримання. У разі якщо підписаний акт не повертається Постачальнику протягом 5 календарних днів, акт вважається схваленим та підписаним Покупцем. Сплата нарахованих відсотків відбувається протягом 10 календарних днів з дати підписання (або схвалення шляхом ненадання відповіді) Акту про надання послуг товарного кредитування (п. 2.13. Договору).
Згідно з підпунктом 7.2.1. Договору у випадку прострочення виконання грошових зобов`язань по оплаті вартості Товару та/або відсотків за користування товарним кредитом строком на 30 календарних днів або більше, Постачальник має право вимагати, а Покупець зобов`язується сплатити та погоджується з тим, що відсотки за користування товарним кредитом протягом усього періоду користування цим кредитом встановлюються в розмірі 14% та мають бути сплачені Покупцем на рахунок Постачальника на умовах, встановлених розділом 2 Договору.
Таким чином, відповідно до положень спірного Договору відсотки за користування товарним кредитом нараховуються Постачальником та сплачуються Покупцем на підставі відповідного акту надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування.
Водночас, судом встановлено, що в матеріалах справи відсутній акт надання (приймання-передачі) послуг товарного кредитування, а тому суд робить висновок про необґрунтованість нарахування Позивачем 34 747 грн 58 коп. відсотків за користування товарним кредитом за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024.
Щодо нарахованих 28 % річних та інфляційних втрат.
Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до п. 7.2. В) Договору за порушення умов Договору Покупець сплачує на користь Постачальника 28 (двадцять вісім) відсотків річних від простроченої суми та індекс інфляції за весь час прострочення (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).
Згідно з розрахунком Позивача Відповідачу нараховано 69 692 грн 20 коп. - 28% річних та 36 844 грн 22 коп. – інфляційних втрат.
Перевіривши обставини, пов`язані з правильністю здійснення розрахунку, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання Відповідачем зобов`язань щодо своєчасної оплати Товару в повному обсязі, суд вважає правомірними та обґрунтованими нарахування 28 % річних у розмірі 69 692 грн 20 коп. та інфляційних втрат у розмірі 36 844 грн 22 коп.
Щодо нарахованої суми пені та штрафу.
Відповідно до статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання (пункт 1 статті 549 ЦК України). Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання (ч. 1 ст. 550 ЦК України).
Згідно з ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до п. 7.2. Договору у випадках порушення умов даного Договору, Постачальник має право притягти Покупця до відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань по оплаті у встановлені Договором терміни вартості (ціни) Товару та або відсотків за користування товарним кредитом.
За порушення даних умов Договору Покупець:
A) сплачує за кожен день прострочення на користь Постачальник пеню в розмірі 0,1 % від вартості несвоєчасно оплаченого Товару за кожен день прострочення оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, від суми боргу, за кожен день такого прострочення;
Б) сплачує штраф в розмірі 20% від несплаченої суми, яка склалася на наступний день після прострочення виконання грошового зобов`язання;
Згідно з розрахунком Позивача Відповідачу нараховано 91 004 грн 26 коп. пені та 54 096 грн 09 коп. штрафу.
Суд зазначає, що одночасне застосування Позивачем до Відповідача пені та штрафу узгоджується з положеннями діючого законодавства, оскільки відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, тобто є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності.
Аналогічна правова позиція викладена у пункті 5.44 постанови Верховного Суду у складі суддів Касаційного господарського суду від 18.05.2021 у справі №913/686/19.
За таких обставин, одночасне нарахування Позивачем до сплати Відповідачу пені та штрафу є правомірним.
Розглянувши та перевіривши розрахунки пені та штрафу, наведені Позивачем у позовній заяві, суд встановив, що дані розрахунки є арифметично правильними.
Водночас, суд відмовляє у стягненні заявлених до стягнення 32 288 грн 26 коп. пені та 2 459 грн 32 коп. штрафу, у зв`язку з погашенням вказаних сум за рахунок сплачених Відповідачем коштів (розрахунок суду долучений до матеріалів справи).
Частиною 3 статті 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Правовий аналіз наведеної норми свідчить, що вона не є імперативною та застосовується за визначених умов на розсуд суду, і відповідно питання про зменшення розміру неустойки вирішується судом на підставі аналізу конкретної ситуації, тобто, сукупності з`ясованих ним обставин, що свідчать про наявність підстав для вчинення зазначеної дії.
Таким чином, розмір штрафних санкцій (неустойки) може бути зменшений за рішенням господарського суду. При цьому, стаття 551 ЦК України не містять норм, які б ставили можливість суду використати право на зменшення заявлених до стягнення з боржника штрафних санкцій в залежність від наявності відповідного клопотання з цього приводу сторони у справі.
Тобто суд може реалізувати своє право та прийняти рішення про зменшення розміру неустойки за власною ініціативою.
Відповідна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 03.11.2020 у справі № 927/184/13-г.
Разом з тим, зменшення розміру заявленої до стягнення неустойки є правом суду, а за відсутності у законі переліку таких виняткових обставин, господарський суд, оцінивши надані сторонами докази та обставини справи у їх сукупності, на власний розсуд вирішує питання про наявність або відсутність у кожному конкретному випадку обставин, за яких можливе зменшення неустойки.
Отже, вирішення питання про зменшення неустойки та розмір, до якого вона підлягає зменшенню, закон відносить на розсуд суду.
Враховуючи викладене вище, суд приймає до уваги відсутність обґрунтованих доказів на підтвердження понесення Позивачем збитків внаслідок неналежного виконання Відповідачем своїх зобов`язань за Договором та вважає за доцільне зменшити розмір нарахованого штрафу 51 636 грн 77 коп. на 70 % - до 15 491 грн 03 коп. та відмовляє в іншій частині штрафу – 36 145 грн 74 коп.
Таким чином, судом враховано положення п. 2.12. Договору, відповідно до якого Сторони дійшли згоди, що у випадку недостатності коштів, отриманих від Покупця на виконання в повному обсязі його зобов`язань по цьому Договору, Постачальник має право провести зарахування коштів в порядку черговості, а тому відповідно до розрахунку суду, який долучений до матеріалів справи, стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 15 491 грн 03 коп. штрафу та 270 480 грн 32 коп. основного боргу, в іншій частині позовних вимог (32 288 грн 26 коп. пені та 2 459 грн 32 коп. (у зв`язку з погашенням вказаних сум за рахунок сплачених Відповідачем коштів) та 36 145 грн 74 коп. (у зв`язку зі зменшенням пені на 70 %)) суд відмовляє.
Згідно з частинами першою, третьою статті 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до частини першої статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставини, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з частиною першою, третьою статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною першою статті 77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до статті 78 ГПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України.
Згідно з ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Серявін та інші проти України» вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Трофимчук проти України»).
Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується наступним:
Згідно до вимог п. 2 ч. 1 ст.129 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, витрати Позивача зі сплати судового збору в розмірі 5 316 грн 08 коп. покладаються на Відповідача, в інший частині на Позивача.
Керуючись ст. ст. 2, 123, 129, 232, 233, 236, 237, 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:
1. Позов задовольнити частково.
2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Суходольського Олександра Олеговича ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КРОП-ІНКРІС» (1-ий провулок Свободи, 8, м. Ромни, Сумська область, 42000, код ЄДРПОУ 40015185) 285 971 (двісті вісімдесят п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят одна) грн 35 коп. заборгованості за Договором поставки №00292-РМ від 15.05.2024, з яких: 270 480 (двісті сімдесят тисяч чотириста вісімдесят) грн 32 коп. основного боргу та 15 491 (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто одна) грн 03 коп. штрафу, а також 5 316 (п`ять тисяч триста шістнадцять) грн 08 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
3. В іншій частині позову - відмовити.
4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно зі ст. 241 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:1) рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 261 цього Кодексу.

Суд звертає увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 6 ГПК України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 23.05.2026.

Суддя	С.В. Заєць