Самарський районний суд міста Дніпра
м. Дніпро, вул. Електрична, 1а, 49127, (056) 728-22-36

Справа № 2-2519/08
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2008 року Самарський районній суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді    Румянцева О.П.
при секретарі     Демура Ю.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого об`єднання «ЕНЕЙ» до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ Науково-виробничого об`єднання «ЕНЕЙ», третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ НВО «ЕНЕЙ» (код ЄДРПОУ 19304180, м. Дніпропетровськ), звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що є правонаступником юридичної особи, яка за договором спільної діяльності отримала від свого контрагента придбаний ними дорогоцінний камінь – один кристал топаза, який без відповідної правової підстави утримує у себе відповідач, вважаючи, що як учасник цього товариства він є власником його майна, у зв`язку з чим позивач просив витребувати у відповідача цю річ.
У судовому засіданні представник позивача пред`явлені вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини.
Відповідач проти задоволення позову заперечував, пред`явивши зустрічні вимоги про визнання за ним права власності на кристал топазу на тій підставі, що через втрату інтересу до виконання договору спільної діяльності ця річ була йому відчужена зі сплатою ним винагороди, і останні десять років він відкрито і добросовісно володів цією річчю. Представник позивача зустрічний позов фактично визнав, вказуючи, що йому не було відомо про наявність будь-яких документів про відчуження дорогоцінного каменя.
Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, проти задоволення первісного позову заперечував.
Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши зібрані докази, доходить висновку, що первісний позов не може бути задоволений, а зустрічні вимоги підлягають задоволенню з огляду на встановлені в судовому засіданні такі обставини.
Предметом спору є один кристал топаза натурального, що огранений, вагою 10 395,7 карат розміром 205*100*63 мм, відповідність і наявність якого підтверджена лабораторним звітом 1L142437 Міжнародного гемологічного інституту (м. Антверпен королівства Бельгія), тобто рухома річ.
Науково-виробниче об`єднання «Еней» Спілки наукових та інженерних об`єднань України 04.12.1996 у м. Москві (Російська Федерація) уклало договір з Акціонерним товариством «ХОРОС Холдінг» про спільну діяльність, предметом якого визначені спільні дії із закупівлі (видобутку), обробки та реалізації дорогоцінного каміння, за умовами якого АТ «ХОРОС Холдінг» зобов`язалося закупити і надати один кристал топаза вагою 33 000 карат за 18 000 доларів США, виконати його огранку та організувати реалізацію каміння суб`єктам третіх країн, а НВО «Еней» – забезпечити фінансування закупівлі сировини та робіт щодо огранки кристалу за платіжними реквізитами третьої особи, яка визначена отримувачем, та подальшу участь у реалізації на світовому ринку, включаючи аукціони в інших країнах, що підтверджено наданим примірником договору (а.с. 2), вірогідність якого сумнівів не викликає.
На виконання цього договору НВО «Еней» оплатило вартість сировини та огранки кристалу топаза, після чого йому від АТ «ХОРОС Холдінг» переданий у м. Москві кристал топазу, що після огранки важив 10 395,7 карат, що підтверджено здавально-приймальним актом (а.с.27.) і визнано сторонами спору. Після цього сторони договору втратили інтерес до подальшого його виконання щодо реалізації каменя до третіх країн та на міжнародних аукціонах, у зв`язку з чим камінь за усним договором купівлі-продажу 21.04.1997 придбаний відповідачем у НВО «Еней» за ціною у сумі 83 000 гривень, що сплачені повністю, на підтвердження чого йому видана квитанція (а.с.24).
АТ «ХОРОС Холдінг» було створене відповідно до законодавства Російської Федерації і припинило свою діяльність 23.12.1997, про що свідчить запис про виключення його з державного реєстру юридичних осіб Російської Федерації (а.с.3).
НВО «Еней» спілки наукових та інженерних об`єднань України внаслідок реорганізації 22.02.2000 перетворене у Закрите акціонерне товариство Науково-виробниче об`єднання «Еней», до складу акціонерів якого увійшов відповідач, а, згодом, 22.01.2008 ЗАТ НВО «Еней» реорганізоване у ТОВ НВО «ЕНЕЙ», що підтверджено наданими установчими документами та свідоцтвами про державну реєстрацію (а.с.8-18).
Будь-які докази того, що кристал топаза відповідачем вносився до статутного фонду утворюваних юридичних осіб, суду не надані, через що такий спірний факт відкидається як не встановлений.
Розв`язуючи спір у цій справі, суд виходить з наявного конфлікту майнових інтересів, за якого у сторін по справі виникли певні сумніви відносно правомірності володіння відповідачем річчю, яка лише згідно з ст. 1 Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 віднесена до дорогоцінних каменів, коли ці сумніви викликані з`ясуванням набутих позивачем в порядку правонаступництва прав. Суд, здійснюючи правосуддя, не зв`язаний юридичними доводами осіб, які беруть участь у справі, та правова кваліфікація за ст.ст. 214, 215 ЦПК України віднесена до повноважень суду, а межі судового розгляду за ст. 11 ЦПК України визначаються предметом та підставами позову. Відповідно, у цій справі суд зважує на те, що до відносин сторін спору згідно з п.п. 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України щодо підстав виникнення прав сторін спору, що мали місце до 01.01.2004, застосовуються відповідні положення ЦК УРСР 1963 року та чинного на той час законодавства, а до підстав захисту – ЦК України 2003 року.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» до договору про спільну діяльність, укладеного правопопередником позивача з іноземним суб`єктом господарської діяльності, застосовувалося право України, як країни, де знаходиться сторона, яка здійснює виконання такого договору (контракту), що має вирішальне значення для його змісту.
Відповідно до ст. 1 Декрету КМ України від 17.05.1993 за № 53-93 «Про державний пробірний нагляд» топази не відносилися на час укладання правочину до дорогоцінного каміння, операції з якими та з виробами з них підлягали такому нагляду та мали б якісь публічні обмеження. З урахуванням цього на час укладення і виконання договору топаз не відносився до тих природних дорогоцінних каменів в сирому і обробленому вигляді, які предметом угоди (правочину) відповідно до ч. 2 ст. 129 ЦК УРСР 1963 року могли бути лише з особливого дозволу чи за умови дотримання певного порядку. 
Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦК УРСР 1963 року оброблений кристал топаза на підставі укладеного договору був набутий АТ «ХОРОС Холдінг» і НВО «Еней» в їх спільну власність без визначення часток, у зв`язку з чим положення ч. 3 ст. 432 ЦК УРСР застосуванню у цій справі не підлягають. З огляду на це за ст.ст. 62, 431 ЦК УРСР відносно рухомої речі (об`єкта сумісної власності) співвласник, розпоряджаючись цим спільним майном, діяв відповідно до умов договору в обстановці, за якої законом припускається згода іншого співвласника на вчинення такого правочину.
Угоди між юридичною та фізичною особами, що виконуються під час їх укладення, відповідно до ст.ст. 43, 44 ЦК УРСР укладаються усно незалежно від суми, якщо інше не встановлено законодавством, при цьому особа, яка оплатила товар, повинна одержати від другої сторони письмовий документ, що стверджує одержання грошей і підстави їх одержання.
Звідси, кристал топаза відчужений на користь відповідача за правочином в усній формі, правомірність якого перед судом не спростована, а тому з огляду на ст.ст. 12, 49 Закону України «Про власність» належить визнати, що відповідач на відповідній правовій підставі добросовісно і відкрито протягом більше як десяти років володіє спірною річчю. Суд також приймає до уваги, що договір купівлі-продажу укладений відповідачем з приводу прав на річ індивідуального користування, яка в інтересах сім`ї не використовується, і за рахунок коштів, на які третя особа своїх прав не заявляє, визнаючи згідно з ст. 57 СК України, що таке майно має відноситися до особистої приватної власності відповідача. 
За таких обставин з урахуванням давності фактичного володіння річчю відповідач, у всякому випадку, набув право власності на предмет спору, і констатація перед будь-якими третіми особами факту приналежності йому спірного рухомого майна без зобов`язання до певних дій усуває сумніви у праві, повністю забезпечуючи майновий інтерес відповідача, а тому суд, не знайшовши жодної з підстав за ст. 15 ЦК України до захисту прав позивача, знаходить належним згідно з ст.ст. 15, 16, 392 ЦК України ухвалити рішення про визнання права власності відповідача на кристал топаза вартістю 83 000 гривень.
Керуючись ст.ст. 60, 61, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробничого об`єднання «ЕНЕЙ» відмовити.
Зустрічний позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на дорогоцінний камінь – топаз натуральний вагою 10395,7 карат розміром 205*100*63 мм.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення заяви про апеляційне оскарження і подання після цього протягом 20 днів апеляційної скарги або в порядку ч.4 ст.295 ЦПК України. 

Суддя         О.П.Румянцев