ЄУН: 336/11502/25
Провадження №: 2/336/1003/2026 
РІШЕННЯ
Іменем України
13 травня 2026 року      м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Пустовіт В.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, —
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» (далі ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс») звернулось з позовом до ОСОБА_1 , вказавши, що 04.09.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4943267 про надання коштів на умовах споживчого кредиту за умовами якого відповідачеві надано кредит в сумі 11200 гривень строком на 360 днів зі сплатою 1% на день в межах всього строку кредиту.
23.04.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу №23/04/25 за умовами якого клієнт відступає (передає) фактору права вимоги, а фактор набуває права вимоги від клієнта та сплачує клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки встановлені цим договором.
Згідно з витягом реєстру боржників до договору факторингу №23/04/25 від 23.04.2025 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право вимоги за договором №4943267 від 04.09.2024 року, укладеним з ОСОБА_2 на загальну заборгованість у 42784 гривні.
Внаслідок неналежного виконання зобов`язань за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором в сумі 42784 гривні та судовий збір разом із витратами на правову допомогу.
Ухвалою суду від 17.12.2025 року відкрите провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників. Клопотання представника позивача про витребування доказів залишене без задоволення.
Відповідач у наданий судом строк своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. 
В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.
При дослідженні матеріалів справи встановлено таке.
04.09.2024 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 укладено договір №4943267 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» надало відповідачеві кредит в сумі 11200 гривень строком на 360 днів та періодичністю платежів зі сплати процентів кожні 30 днів та встановленою стандартною процентною ставкою – 1,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, а відповідач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені договором.
Укладаючи договір, ОСОБА_1 під підпис був ознайомлений з Додатком №1 до договору – таблицею обчислення загальної вартості кредиту для клієнта (споживача) та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, паспортом споживчого кредиту.
Відповідно до п.п. 1.1. договору, укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС товариства, доступ до якої забезпечується відповідачу через веб-сайт або мобільний додаток «Credit7». Електронна ідентифікація відповідача здійснюється при вході відповідача в особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», в тому числі, шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону відповідача, вказаний при вході, та/або шляхом перевірки правильності введення пароля входу до особистого кабінету. При цьому відповідач самостійно і за свій рахунок забезпечує і оплачує технічні, програмні і комунікаційні ресурси, необхідні для організації каналів доступу і підключення до Вебсайту/ІТС Товариства.
Підпунктом 1.3. договору визначено, що детальні терміни повернення (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком №1 до цього договору.
Згідно з п. 1.4. договору, тип процентної ставки – фіксована. За користування кредитом нараховуються процента на таких умовах: стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п.1.3. цього договору. 
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає – за стандартною ставкою за весь строк кредиту 2397,89% річних та за зниженою процентною ставкою 2312,64% у період її застосування. Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 51520 гривень та 51352 гривні за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки (п. 1.5., 1.6.).
Відповідно до п.п. 2.1. договору, товариство надало кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на банківський рахунок відповідача за реквізитами електронного платіжного засобу (платіжної картки) № НОМЕР_1 .
Як вказано у п.п. 2.2., суму кредиту (його частину) товариство перераховує протягом двох днів з моменту укладення цього договору. Дати надання кредиту: 25.07.2023 року або 26.07.2023 року. У випадку, якщо товариство здійснює перерахування коштів не у день укладання договору, а у наступні календарні дні, графік платежів підлягає коригуванню шляхом зміщення дати повернення кредиту, враховуючи строк кредиту (кількість днів), зазначений в п. 1.3. договору, відлік якого в даному випадку починається з моменту надання коштів. Новий графік розміщується Товариством в особистому кабінеті та/або направляється на електронну адресу відповідача.
Згідно з п.п. 3.1. договору, проценти, що нараховуються за цим договором, є платою за користування кредитом. Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».
Сторони домовилися, що повернення (виплата) кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здійснюватимуться згідно з графіком платежів, крім випадку, передбаченого в п. 4.3. договору.
Згідно з п.п. 4.5. договору, повернення кредитної заборгованості відповідачем, всі платежі та розрахунки, зазначені у цьому договорі, здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на зазначені в договорі та/або на веб-сайті банківські рахунки товариства в національній грошовій одиниці України – гривні.
Відповідач здійснює платежі за договором у розмірі та у строки визначені договором. У разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за цим договором у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у черговості згідно зі ст. 19 Закону України «Про споживче кредитування», згідно з п.п. 4.6.
Згідно з п.п. 5.4.1. договору, у встановлений договором строк відповідач зобов`язана повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції ( у разі наявності) та інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до п.п. 9.7.1. договору, цей договір укладається шляхом направлення його тексту підписаного з боку товариства електронним підписом, що створений шляхом накладення на договір аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки товариства, що відтворені засобами електронного копіювання (за зразком, попередньо узгодженим сторонами), в особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується автоматично на стороні товариства для кожного разу ви користування та направляється відповідачу на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства/зазначений в цьому договорі. Введення відповідачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього договору створює підпис відповідача на договорі та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.
23.04.2025 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» укладено договір факторингу №23/04/25, за умовами якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило (передало) ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» права вимоги, а фактор набув права вимоги від клієнта та сплатив клієнту за відступлення прав вимог фінансування у сумі, що дорівнює ціні договору у порядку та у строки, встановлені цим договором (п. 2.1.). Сторонами було складено реєстр боржників (додаток №1) в паперовому вигляді та у формі електронного документа. 
Відповідно до п.п. 2.4. договору, сторони розуміють та погоджуються з тим, що відступлення прав вимоги за цим договором не проводиться з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Фактор набуває права на всі суми, які він одержить від боржників від реалізації прав вимог, а клієнт не відповідатиме перед фактором, якщо одержані ним суми будуть меншими від розміру фінансування, та меншими від загального розміру заборгованостей. Разом з правами вимог до фактора за цим договором переходять (відступаються) всі інші похідні (акцесорні) права клієнта за кредитним договорами.
Згідно з витягом з реєстру боржників за договором факторингу №23/04/25 від 23.04.2025 року, ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» набуло право вимоги за договором №4943267, укладеним 04.09.2024 року з ОСОБА_1 
23.04.2025 року ТОВ «Універсальні платіжні рішення» листом повідомило ТОВ «Лінеура Україна» про те, що ТОВ «УПР» надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Між ТОВ «УПР» та ТОВ «Лінеура Україна» було укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019 року.
Відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну карту клієнта 04.09.2024 року о 16.20.12 годині 11200 гривень, номер картки НОМЕР_2 , номер транзакції в системі iPay.ua – 500211637, призначення платежу: Зарахування 11200 гривень на кратку НОМЕР_3 .
За розрахунком заборгованості, станом на 23.04.2025 року заборгованість за договором становить 42784 гривень, з яких 11200 гривень заборгованості за тілом кредиту та 25984 гривні заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5600 гривень штрафу.
При вирішенні спору суд виходить з такого.
Статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: - надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; - заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; -вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Укладення кредитного договору в електронній формі (відповідно до вимог Закону України «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді про що зазначено у постановах ВС від 07.10.2020 року №127/33824/19 та від 09.09.2020 року №732/670/19.
Можливість укладення договору шляхом фіксування його змісту в кількох документах визначена ст. 207 ЦК України.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Стаття 634 ЦК України надає визначення договору приєднання, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 639 ч. 2 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.
Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Як вказує ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.
Відповідно до ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. 
Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях.
Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вказує ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статті 546, 549 ЦК України передбачають можливість забезпечення виконання зобов`язання неустойкою (штрафом, пенею).
Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Як вказує ст. 1084 ч. 1 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Відповідно до Закону України від 15.03.2022 № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану», розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено пунктом 18, який передбачає, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється, зокрема, від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року на всій території України введено воєнний стан, строк якого неодноразово продовжувався і який безперервно триває з 24.02.2022 року до теперішнього часу.
На час розгляду справи в суді положення пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України є чинними.
Відповідно до частини 1статті 4 ЦК України основу цивільного законодавства України становить Конституція України.
Основним актом цивільного законодавства є Цивільний кодекс України (частина 2статті 4 ЦК України).
Отже, частина друга статті 4 ЦК України закріплює пріоритет норм цього Кодексу над нормами інших законів. До того ж такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України з нормами інших законів - з констатацією пріоритету норм цього Кодексу над нормами інших законів підтримувався як Конституційним Судом України (Рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), так і Верховним Судом України (постанови від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, від 16 грудня 2015 у справі № 6-2023цс15).
Вказане узгоджується і з правовою позицією, висловленою у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року у справі № 334/3161/17 (пункт 17), від 18 січня 2022 року у справі №910/17048/17 (пункт 78), від 29 червня 2022 року у справі №477/874/19 (пункт 69)).
Також, Верховний Суд вже викладав висновки щодо застосування пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України до зобов`язань, які виникли на підставі окремих договорів. Зокрема, вказувалося, що на кредитний договір розповсюджується дія пункту 18Прикінцеві та перехідні положення ЦК України(постанови Верховного Суду від 18 жовтня 2023 року у справі № 706/68/23 (провадження № 61-8279св23), від 12.02.2025 № 758/5318/23 (провадження № 61-15103св24), згідно яких, тлумачення пункту 18Прикінцевих та перехідних положень ЦК України свідчить, що законодавець передбачив особливості у регулюванні наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання) певних грошових зобов`язань. Така особливість проявляється:
(1) в періоді існування особливих правових наслідків. Таким є період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування;
(2) в договорах, на які поширюються специфічні правові наслідки. Такими є договір позики, кредитний договір, і в тому числі договір про споживчий кредит;
(3) у встановленні спеціальних правових наслідків прострочення виконання (невиконання, часткового виконання).
Такі наслідки полягають в тому, що позичальник звільняється від відповідальності, визначеної частиною другою статті 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. У разі якщо неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Зважаючи на викладені норми, судом не знайдено підстав для стягнення з ОСОБА_1 штрафу за прострочення виконання зобов`язань за кредитним договором.
Оскільки відповідач не скористався своїм правом надання заперечень з приводу підстав та розміру стягнення заборгованості за кредитним договором, а позивачем надані докази укладення між сторонами відповідного кредитного договору та, як наслідок, набуття відповідачем обов`язку виконання взятих на себе зобов`язань відповідно до умов договору, суд вбачає підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» заборгованості по тілу кредиту в сумі 11200 гривень та процентам за користування кредитом в сумі 25984 гривні.
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.
Представником позивача в обґрунтування підстав для стягнення витрат на правничу допомогу до матеріалів справи долучено копію договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року укладеного між ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» та ФОП ОСОБА_3 , копію довіреності на підтвердження повноважень адвоката Руденка К.В. від 26.02.2024 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, копію акту приймання-передачі наданих послуг №56 до договору №02/08/2024 про надання юридичних послуг від 02.08.2024 року, складеного 03.03.2025 року на загальну суму 100000 гривень за підготовку позовних заяв про стягнення заборгованості за боржниками ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» згідно реєстру №1 від 03.03.2025 року, копію витягу з реєстру №1 до акту приймання-передачі наданих послуг №56 на загальну суму 10000 гривень за підготовку позовної заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за договором №4943267 про надання споживчого кредиту від 04.09.2024 року, клопотання про витребування доказів, та копію платіжної інструкції кредитового переказу коштів №2066 від 03.03.2025 року на загальну суму 100000 гривень, яку сплатило ТОВ «ФК «Укрглобал-фінанс» на користь ОСОБА_3 .
Відповідно до ст. 137 ч. 1-6 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, адже такі послуги були надані.
При вирішенні питання про стягнення витрат на правничу допомогу суд вбачає підстави для стягнення суми 8700 гривень за складання позовної заяви, оскільки понесені позивачем витрати підтверджені долученими доказами та є співмірними.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 137, 141, 258, 259, 263-265, 279, 354 ЦПК України, —
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання коштів на умовах споживчого кредиту задовольнити частково та стягнути з  ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс» 37184 (тридцять сім тисяч сто вісімдесят чотири) гривні в рахунок погашення заборгованості за договором №4943267 про надання коштів на умовах споживчого кредиту від 04.09.2024 року; судовий збір в сумі 2107,48 гривень (дві тисячі сто сім гривень 48 коп.) та 8700 (вісім тисяч сімсот) гривень витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаємо наступні відомості:
Позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Укрглобал-фінанс», місцезнаходження: м. Київ, бул. Вацлава Гавела, 4, код ЄДРПОУ 41915308.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Суддя        О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 13.05.2026 року.