Справа № 504/759/26 
Номер провадження 2/504/2680/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.05.2026	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області в складі:
головуючої-судді: Вінська Н.В.,
секретаря : Коцар А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом   ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання сина, -
В с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 із позовом про встановлення факту ухилення особою від виконання обов`язку щодо утримання загиблої особи мотивуючи тим, що 06.11.2001 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано шлюб. При цьому, фактичні шлюбні відносини та спільне проживання фактично було припинено у листопаді 1994 року. В шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилось двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
24.11.2023 ОСОБА_4 призвано за мобілізацією до Збройних Сил України та останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 31.10.2024 ОСОБА_4 зник безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Курахівка Донецької області. Відповідно до сповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 20.08.2025 № 8142 згідно з постановою про встановлення особи невстановленого трупа від 18.08.2025 року виданою слідчим управлінням ГУ НП в Полтавській області Васілов В.В. ідентифікований як загиблий. 29.08.2025 зареєстровано факт смерті ОСОБА_4 про що видано свідоцтво про смерть. 
Таким чином, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносяться до осіб, які мають право на призначення одноразової грошової допомоги, у зв`язку з загибеллю їх сина - ОСОБА_4 .
Водночас, ОСОБА_1 вважає, що ОСОБА_2 ухилявся від виконання обов`язку щодо утримання загиблого ОСОБА_4 за його життя. ОСОБА_2 добровільно відмовлявся від утримання дітей, ОСОБА_6 звернулась до суду. Постановою народного судді Комінтернівського районного народного суду Одеської області від 25.09.1995 у справі АЕ 87/1995 визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/3 на утримання двох дітей. Водночас, ОСОБА_2 виконував вказане рішення суду лише у період з квітня 1996 року по червень 1998 року. При цьому, у період з листопада 1994 року по квітень 1996 року ОСОБА_2 будь якої допомоги на утриманні дітей не надавав. Так, ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 працювали на різних посадах ДП «Одеська залізниця» (правонаступником якого є регіональна філія «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця»), зокрема у відокремленому структурному підрозділі «Дистанція колії № 22 ст. Одеса Сортувальна». Згідно довідки Дистанції колії «Одеса сортувальна» від 11.02.2026 ОСОБА_4 працював у вказаній установі з 09.04.1987 по 10.10.1998. При цьому, відповідно до довідки Дистанції колії «Одеса сортувальна» від 10.02.2026 № 04/51 про утримання аліментів з працівника ОСОБА_2 вбачається, що останнім сплачувались аліменти у період з квітня 1996 року по червень 1998 року та за жовтень1998 року. 
Отже незважаючи на рішення суду у період з 25.09.1995 по квітень 1996 року ОСОБА_2 від виконання обов`язку щодо утримання ОСОБА_4 ухилявся. Крім того, ОСОБА_4 після звільнення з «Дистанція колії № 22 ст. Одеса Сортувальна» у 1998 році ніде не працював, обов`язки щодо утримання своїх дітей не виконував. У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 самостійно дбала про добробут дітей та утримувала їх. 
В позасудовому порядку Позивачка встановити такий факт не може, оскільки частина 2 статті 16-4 Закону №2011-XII містить імперативний припис про те, що такий факт може бути встановлений виключно судом. Просить позов задоволити.
В судове засідання позивачка ОСОБА_1 , надавши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, представником позивачки адвокатом Канарською О.В, через систему Електронний суд подано клопотання про розгляд справи без їх участі. Вимоги позову підтримують та просить задоволити в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився надавши до суду власноруч написану заяву про визнання позовних вимог. 
З`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, враховуючи факт визнання ОСОБА_2 пред`явлених до нього позовних вимог, дослідивши та оцінивши докази у справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав:
Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.
Долученим позивачкою до матеріалів справи сповіщенням сім`ї № 8142 від 20.08.2025 року вбачається, що матрос ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 навідник відділення морської піхоти взводу морської піхоти роти морської піхоти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , який вважався зниклим безвісти за особливих обставин під час виконання бойового завдання поблизу населеного пункту Курахівка Донецької області з 31 жовтня 2024 року, ідентифікований та вважається загиблим згідно з Постановою про встановлення особи невстановленого трупа від 18 серпня 2025 року, виданою слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Полтавській області.
Факт смерті ОСОБА_4 також підтверджується також і копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 року, виданого Доброславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області ПМУМЮ (м.Одеса) 29.08.2025 року та лікарським свідоцтвом про смерть №661 від 18.08.2025 року. 
Відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 - ОСОБА_4 народився в селі Великі Ламзаки Комінтернівського(нині Одеського) району Одеської області, його батьками є відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_9 .
Факт батьківства сторін в справі по відношенню до ОСОБА_4 ніким не оспорюється та не підлягає доказуванню.
Постановою народного судді Комінтернівського районного народного суду Одеської області від 25.09.1995 у справі АЕ 87/1995 визначено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 аліменти у розмірі 1/3 на утримання двох дітей. 
Так, відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі за текстом - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується серед іншого у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби.
Згідно зі статтею 16-1 цього Закону у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги серед інших мають вдова (вдівець) та батьки загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті).
Вказані наведені позивачкою доводи що стосується факту ухилення від виконання ОСОБА_2 обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_4 за його життя, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_4 , не спростовано відповідачем, більш того відповідачем було визнано позовні вимоги.
Норма частини 2 статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII, за якою в призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя, дійсно внесена Законом від 09 грудня 2023 року №3515-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги».
Згідно з пунктом 1 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3515-IXцей Закон набирає чинності через три місяці з дня його опублікування, крім пункту 3цього розділу, який набирає чинності з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.
Встановлення факту ухилення Відповідачем від обов`язку утримання сина ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття має значення для охорони прав та інтересів Позивачки, оскільки відповідно до приписів частини 2 статті 16-4 Закону №2011-XII встановлення цього факту матиме наслідком відмову у призначенні та виплаті частки одноразової грошової допомоги внаслідок загибелі сина - військовослужбовця, що в свою чергу призведе до збільшення розміру частки одноразової грошової допомоги для Позивачки.
В позасудовому порядку Позивачка встановити такий факт не може, оскільки частина 2 статті 16-4 Закону №2011-XII містить імперативний припис про те, що такий факт може бути встановлений виключно судом.
Частиною 6 та 8 статті 16-3 Закону № 2011-XII передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби, військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Частиною 3 статті 16-2 Закону № 2011-XII передбачено, що розмір одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовця в період дії воєнного стану визначається Кабінетом Міністрів України.
При цьому відповідно до пункту 2 Постанови КМУ № 168 на період дії воєнного стану сім`ям загиблих певних категорій осіб (в тому числі, військовослужбовців Національної гвардії України), які несуть службу в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), встановлена виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У разі відсутності особистого розпорядження або за наявності неохопленої особистим розпорядженням частки розміру одноразової грошової допомоги право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги (її частки) мають особи, визначені у пункті 4 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі- агресору, у рівних частках.
При цьому відповідно до пункту 4 статті 16-1 Закону № 2011-ХІІ, відповідно до якої до членів сімей загиблих (померлих) осіб належать: діти, у тому числі усиновлені, зачаті за життя загиблої (померлої) особи та народжені після її смерті, а також діти, стосовно яких загиблу (померлу) особу за її життя було позбавлено батьківських прав; вдова (вдівець); батьки (усиновлювачі) загиблої (померлої) особи, якщо вони не були позбавлені стосовно неї батьківських прав або їхні батьківські права були поновлені на час її загибелі (смерті); внуки загиблої (померлої) особи, якщо на момент її загибелі (смерті) їх батьки загинули (померли); жінка (чоловік), з якою (з яким) загибла (померла) особа проживали однією сім`єю, але не перебували у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, за умови що цей факт встановлено рішенням суду, яке набрало законної сили; утриманці загиблої (померлої) особи, визначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ одноразова грошова допомога не призначається особі, яка умисно позбавила життя чи вчинила замах на особу (осіб), яка (які) має (мають) відповідно до цього Закону право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, або притягалася до адміністративної чи кримінальної відповідальності за вчинення правопорушення щодо загиблої (померлої) особи, за рішенням суду, яке набрало законної сили. Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 16-4 Закону № 2011-ХІІ у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги може бути відмовлено або її виплата припинена чи призупинена особі, щодо якої рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено факт ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання загиблої (померлої) особи за її життя.
Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть його реалізувати протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Розподіл часток одноразової грошової допомоги у разі відмови однієї з осіб, зазначених в особистому розпорядженні, або відмови однієї з осіб, зазначених у пункті 4 статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, від отримання одноразової грошової допомоги, а також у разі, коли одна із таких осіб у трирічний строк з дня виникнення права на отримання допомоги не реалізувала своє право на отримання одноразової грошової допомоги, здійснюється відповідно до вимог статті 16-3 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.
Особи, які мають право на одноразову грошову допомогу, можуть відмовитися від її призначення та отримання шляхом подання заяви, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально.
Оскільки судове рішення у цій справі може мати наслідком позбавлення Відповідача частки одноразової грошової допомоги відповідно Закону № 2011-ХІІ та відповідно збільшення частки цієї одноразової грошової допомоги для Позивачки, між сторонами існує спір про право, а отже встановлення цього юридичного факту підлягає розгляду в порядку позовного провадження.
Таким чином враховуючи вищенаведене суд вважає вимоги позову підставними і такими що підлягають до задоволення.
Керуючись статтями 2, 12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
В и р і ш и в :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту ухиляння від виконання обов`язку щодо утримання сина задоволити.
Встановити факт ухиляння ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ), від виконання обов`язку щодо утримання сина ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) , який загинув у період дії воєнного стану 31.10.2024 у смт. Курахівка Покровського району Документ сформований в системі «Електронний суд» 23.02.2026 11 Донецької області, за його життя. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя :    Вінська Н. В.