ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/26479/25
Номер провадження 22-ц/818/3386/26

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2026 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі:
головуючого судді Мальованого Ю.М.,
суддів: Маміної О.В., Яцини В.Б.,
за участю:
секретаря судового засідання Шевченко В.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 березня 2026 року в складі судді Гребенюка В.В. по справі № 638/26479/25 за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
В С Т А Н О В И В:

У грудні 2025 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20 серпня 2023 року у розмірі 16 947,17 грн, вирішити питання щодо судових витрат.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 березня 2026 року закрито провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, повернуто позивачу з Державного бюджету 2422,40 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.
Ухвала суду мотивована тим, що позивач подав до суду заяву про закриття провадження у зв`язку з відсутністю предмету спору, між сторонами не залишилось неврегульованих питань.
На вказану ухвалу суду 17 березня 2026 року через систему «Електронний суд» АТ «Універсал Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило ухвалу суду - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 30 січня 2026 року представником АТ «Універсал Банк» Приходько Л.А. через підсистему «Електронний Суд» ЄСІТС була направлена заява про відкликання помилково направленої 26 січня 2026 року заяви про закриття провадження у справі № 638/26479/25. Крім того, до заяви від 30 січня 2026 року представником позивача також було додано довідку про заборгованість від 30 січня 2026 року, відповідно до якої заборгованість ОСОБА_1 станом на 30 січня 2026 року становила 19 488,67 грн. Проте, судом першої інстанції було проігноровано наявність заяви позивача від 30 січня 2026 року, не взято до уваги інформацію з довідки про наявність заборгованості та в порушення вимог чинного цивільного процесуального законодавства постановлено ухвалу про закриття провадження у справі. 
24 квітня 2026 року через систему «Електронний суд» ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін. Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції діяв виключно на підставі волевиявлення позивача, у повній відповідності до норм ЦПК України. Заява банку від 26 січня 2026 року про закриття провадження у справі є процесуальним волевиявленням щодо предмета спору і не може бути відкликана після її розгляду судом. Банк своєю непослідовною поведінкою позбавив її можливості вчиняти процесуальні дії на власний захист. Процесуальний закон не передбачає можливості ревізії або відкликання заяви про закриття провадження після постановлення судом ухвали про закриття провадження - це підривало б принцип остаточності судового рішення (res judicata) та принцип правової визначеності, які є фундаментальними засадами цивільного судочинства. На момент подання заяви заборгованість за рахунком була відсутня, що підтверджується довідкою самого банку від 24 січня 2026 року. Нова довідка від 30 січня 2026 року про наявність заборгованості у розмірі 19 488,67 грн, механізм утворення якої невідомий, не може спростувати довідку від 24 січня 2026 року та відновити предмет спору. Поведінка банку є зловживанням процесуальними правами. 
В судове засідання апеляційного суду сторони-учасники судового розгляду не з`явилися. 
Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 04 червня 2026 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників: 
Акціонерним товариством «Універсалбанк» отримано в електронному кабінеті 16 лютого 2026 року (т. 2, а.с. 23);
Адвокатом Приходько Людмилою Аркадіївною, яка діє в інтересах Акціонерного товариства «Універсалбанк», отримано в електронному кабінеті 16 квітня 2026 року (т. 2, а.с. 21);
ОСОБА_1 отримано в електронному кабінеті 16 квітня 2026 року (т. 2, а.с. 22).
27 квітня 2026 року від представника Акціонерного товариства «Універсалбанк» надійшла заява про розгляд справи без участі.
Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу АТ «Універсал Банк» слід задовольнити, виходячи з наступного.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у грудні 2025 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 20 серпня 2023 року у розмірі 16 947,17 грн.
З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що заборгованість у розмірі 16 947,17 грн утворилась у ОСОБА_1 станом на 03 листопада 2025 року.
Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 22 січня 2026 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 03 березня 2026 року.
26 січня 2026 року АТ «Універсал Банк» через систему «Електронний суд» подало заяву про закриття провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з відсутністю предмету спору. Вказало, що станом на дату подання даної заяви спірні відносини між сторонами врегульовано (а.с. 343 том 1). 
З довідки про заборгованість від 24 січня 2026 року, виданої АТ «Універсал Банк», вбачається, що станом на 24 січня 2026 року заборгованість ОСОБА_1 за рахунком НОМЕР_1 «Чорна картка monobank» складає 0 грн (а.с. 358 том 1).
30 січня 2026 року АТ «Універсал Банк» через систему «Електронний суд» подало заяву про відкликання помилково направленої заяви від 26 січня 2026 року, в якій просило залишити без розгляду заяву про відкликання позовної заяви (а.с. 351 том 1). 
Вказало, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість за договором від 20 серпня 2023 року, на підтвердження чого надано довідку про заборгованість від 30 січня 2026 року, де зазначено, що заборгованість ОСОБА_1 за рахунком НОМЕР_1 «Чорна картка monobank» станом на 30 січня 2026 року складає 19 488,67 грн (а.с. 353 том 1).
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 березня 2026 року закрито провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, повернуто позивачу з Державного бюджету 2422,40 грн судового збору, сплаченого при зверненні до суду з позовом.
З висновком суду про наявність підстав для закриття провадження у даній справі колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Закриття провадження у справі це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.
Підстави для закриття провадження у справі визначені у статті 255 ЦПК України.
Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.
Предмет спору це об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір. Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Тобто, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Поняття юридичного спору має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття спір про право (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття спору про право має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.
Відповідно до правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі № 13/51-04, провадження № 12-67гс19, прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.
Закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України можливе, якщо предмет спору був відсутній як на час пред`явлення позову, так і на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.
Вирішуючи клопотання учасників справи, у тому числі і питання про закриття провадження у справі, суд повинен дотримуватись встановлених статтею 13 ЦПК України вимог диспозитивності судового процесу, згідно з нормами якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених законом випадках.
Суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України, не пересвідчився належним чином, чи дійсно предмет спору у цій справі відсутній та між сторонами не залишилося неврегульованих питань з огляду на наявність довідок про заборгованість від 24 січня 2026 року та 30 січня 2026 року з суперечливими даними; не надав належної оцінки вказаним довідкам; не розглянув і не з`ясував дійсного змісту поданої банком заяви від 30 січня 2026 року про відкликання заяви про закриття провадження та дійшов передчасного висновку про закриття провадження у справі із вказаної підстави.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 374 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Отже, оскільки судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду не відповідає нормам процесуального права, то апеляційна скарга банку підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу суду першої інстанції, що може бути оскаржена окремо від рішення суду, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов`язаного з розглядом відповідної апеляційної та/або касаційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ЦПК України.
Оскільки наразі вирішується процесуальне питання, а не розглядається справа по суті спору, та матеріали справи підлягають направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду, питання щодо розподілу судового збору апеляційним судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.
Ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 03 березня 2026 року скасувати, справу направити до Шевченківського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 08 червня 2026 року.

Головуючий Ю.М. Мальований 

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина