УХВАЛА

29 травня 2026року
м. Київ

справа № 466/12911/24
провадження № 61-6660ск26

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Пархоменка П. І., розглянув касаційну скаргу Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на постанову Львівського апеляційного суду від 08 травня 2026 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про анулювання заборгованості за послуги постачання гарячої води,
ВСТАНОВИВ:
23 грудня 2024 року  ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго», в якому просив:
визнати дії відповідача щодо здійснення нарахування плати за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , за нормами споживання, а не на підставі поданих ним показів квартирного приладу обліку №138558, в сумі 2 263,03 грн, а також суми перерахунку в сумі 5 658,45 грн незаконними; 
зобов`язати відповідача здійснити перерахунок нарахованої у серпні 2024 року суми послуги постачання гарячої води у житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , за нормами споживання, а не на підставі поданих ним показів квартирного приладу обліку № 138558, а саме в сумі 2 263,03 грн, а також суми перерахунку в сумі 5 658,45 грн, розрахувавши її згідно з показниками приладу обліку лічильника гарячої води № 138558, встановленого у його квартирі та стягнути з відповідача судові витрати.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 08 травня 2026 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1 задоволено.Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 14 лютого 2025 року скасовано. Ухвалено нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано дії Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» щодо здійснення нарахування плати за послуги з постачання гарячої води по особовому рахунку НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 , за нормами споживання, а не на підставі поданих ним показів квартирного приладу обліку №138558, в сумі 2 263,03 грн, а також суми перерахунку в сумі 5 658,45 грн незаконними.
Зобов`язано Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» здійснити перерахунок нарахованої у серпні 2024 року суми послуги постачання гарячої води у житлову квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , особовий рахунок НОМЕР_1 , за нормами споживання, а не на підставі поданих ним показів квартирного приладу обліку № 138558, а саме в сумі 2 263,03 грн, а також суми перерахунку в сумі 5 658,45 грн, розрахувавши її згідно з показниками приладу обліку лічильника гарячої води № 138558, встановленого у квартирі ОСОБА_1 
14 травня 2026 року засобами поштового зв`язку Львівське міське комунальне підприємство «Львівтеплоенерго» подало до Верховного Суду касаційну скаргу.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Конституційний Суд України 22 листопада 2023 року ухвалив Рішення у справі № 10-р(ІІ)/2023 щодо відповідності Конституції України (конституційності) пунктів 1, 5 частини шостої статті 19, пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, зокрема, визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. У пунктах 7.6. - 7.8. Рішення вказано, що Європейський суд із прав людини послідовно обстоює позицію, що для розуміння змісту обмежень права на доступ до суду, гарантованого статтею 6 Конвенції, є потреба у врахуванні ролі касаційних судів та визнанні того, що умови прийнятності касаційної скарги щодо питань права можуть бути суворіші, ніж для звичайної скарги; застосування визначеного у національному праві критерію ratione valoris для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою процесуальною вимогою з огляду на саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості. Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів. Тому внормування процесуальних відносин у спосіб визначення в Кодексі підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Львова від 27 грудня 2024 року ця справа визнана судом малозначною. 
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» на постанову Львівського апеляційного суду від 08 травня 2026 року у справі № 466/12911/24.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

Д. А. Гудима

П. І. Пархоменко