УКРАЇНА
Житомирський апеляційний суд 

Справа №285/5437/25 Головуючий у 1-й інст. Сташків Т. Б. 
Номер провадження №33/4805/417/26
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Галацевич О. М.  
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2026 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Житомирського апеляційного суду Галацевич О.М., за участі особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , захисника – адвоката Кобриної Ніни Володимирівни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Житомирі апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,
встановив:
Постановою судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з  ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Згідно з постановою судді місцевого суду, 28.09.2025 о 11 год 42 хв по вул. Василя Карпенка, м.Звягель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру й проведення такого огляду в медичному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись із вказаною постановою судді місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Посилається на незаконність постанови, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права. 
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що його не було зупинено працівниками поліції та введено в оману щодо процедури проходження огляду на стан сп`яніння. Вважає, що під час проведення огляду працівниками поліції не було дотримано вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015. Зокрема, звертає увагу, що відеозапис не підтверджує його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, а направлення на такий огляд працівником поліції було оформлено формально. Також вказує, що суд першої інстанції залишив поза увагою показання свідків - очевидців події, допитаних у судовому засіданні. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. В апеляційній скарзі також містяться посилання на практику Європейського суду з прав людини.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисника, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.
Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, про що наголошується в ст.251 КУпАП.
Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у відмові в проходженні огляду на стан сп`яніння, з правовою кваліфікацією таких дій за ч.1 ст.130 КУпАП за обставин, установлених у постанові судді місцевого суду, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №762334 від 28.09.2025, вбачається, що 28.09.2025 о 11 год 42 хв по вул. Василя Карпенка, м.Звягель водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки RENAULT MEGANE, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушення мови. Від огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки та в найближчому лікувальному закладі відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2).
За змістом п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
За правилами частин 2-5 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних засобів поліцейським із застосуванням технічних засобів відеозапису, а у разі незгоди особи на проведення огляду з використання спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Згідно вимог ч.1 ст.130 КУпАП визначено декілька діянь, які утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення. Зокрема, адміністративна відповідальність за цією нормою закону передбачена за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вважаю, що винуватість  ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху України підтверджується наявними у справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД №762334 від 28.09.2025 (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28.09.2025 (а.с.5); розпискою про роз`яснення прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (а.с.6); розпискою про ознайомлення водія з вимогами ч.1 ст.266 КУпАП щодо відсторонення водія від керування транспортним засобом (а.с.4); копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №645815 від 28.09.2025 про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.7); відеозаписом події (а.с.9).
Як встановлено під час апеляційного розгляду, суддя місцевого суду надав належну оцінку всім доказам у справі, проаналізував їх у сукупності та взаємозв`язку і дійшов правильного висновку про наявність у діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводами апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовано. 
Матеріалами справи об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення, які є достатніми для вирішення питання про наявність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в діях  ОСОБА_1 . Досліджені суддею докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.
З відеозапису та письмових доказів вбачається, що  ОСОБА_1 без примусу з боку працівників поліції відмовився від законної вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, як із використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, не зважаючи на те, що йому були роз`яснені наслідки такої відмови. Своїми діями  ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР. При цьому у працівників поліції була обґрунтована підозра вважати, що особа знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, зважаючи на ознаки, озвучені водію та відображені в протоколі про адміністративне правопорушення. Також, відеозапис підтверджує, що  ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки, суть інкримінованого адміністративного правопорушення, а також ознайомлено зі складеними відносно нього адміністративними матеріалами. 
Доводи апеляційної скарги про те, що направлення до закладу охорони здоров`я було складене працівниками поліції формально, не спростовують встановленого матеріалами справи факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Оформлення направлення за встановлених у даній справі обставин не впливає на наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Також безпідставними є доводи апеляційної скарги про відсутність підтвердження відмови від проходження огляду у закладі охорони здоров`я, оскільки такі доводи спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом, який містить повний перебіг подій, пов`язаних із оформленням адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 .
Посилання апелянта на введення його в оману працівниками поліції під час проходження огляду на стан сп`яніння не підтверджені належними та допустимими доказами та також спростовуються відеозаписом.
Дії працівників поліції під час оформлення адміністративних матеріалів відповідали вимогам ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015, а протокол про адміністративне правопорушення складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не був зупинений працівниками поліції, спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом та постановою про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Із відеозапису вбачається, що під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 не заперечував факт зупинки його транспортного засобу за порушення Правил дорожнього руху. Після спілкування з водієм працівниками поліції було виявлено у нього ознаки алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим подальші дії ОСОБА_1 регламентувалися вимогами п.2.5 ПДР України щодо обов`язку пройти огляд на стан сп`яніння. 
Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не врахував показання свідків, допитаних у судовому засіданні, не впливають на правильність висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , оскільки такі показання були оцінені судом у сукупності з іншими доказами у справі та не узгоджуються із зафіксованими на відеозаписі обставинами події.
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилань на нові обставини чи докази, які б ставили під сумнів законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого суду повною мірою дотримався вимог ст.ст.245, 251, 252, 278, 280, 283 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини справи та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, та не спростовуються доводами апеляційної скарги.
За таких обставин, підстав для скасування постанови судді місцевого суду відносно  ОСОБА_1 немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суд –
постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 28 жовтня 2025 року - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Галацевич