СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 травня 2026 року Справа № 480/5491/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Прилипчука О.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/5491/25 
за позовом  ОСОБА_1 
до  Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
Голови комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , 
ІНФОРМАЦІЯ_4 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 , Голови комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , в якій просить:
1. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 про відмову у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
2. Зобов`язати комісію з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.04.2025 про надання відстрочки від призову під час мобілізації на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" і відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період" № 560 від 16 травня 2024 року.
Також позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_4 на його користь судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 та судові витрати на правничу допомогу у розмірі 4000 гривень.
В обгрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 29.04.2025 звернувся до комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі її голови (далі - відповідач 1, відповідач 2) через засоби поштового зв`язку із заявою про надання відстрочки від призову за мобілізацією на підставі пункту 13 частини 1 статті 23 Закону України “Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" як особа, що має батька з інвалідністю 2 групи.
До заяви було додано завірені копії підтверджуючих право на відстрочку документів, а саме: паспорта та картки платника податків, свідоцтва про народження, військового квитка, висновку ЛКК ОСОБА_3 , довідки МСЕК ОСОБА_3 , індивідуальну програму реабілітації ОСОБА_3 , пенсійного посвідчення ОСОБА_3 , а також заяву за формою визначену Додатком 15 постанови Кабінету Міністрів України від 16 травня 2024 р. № 560 “Про затвердження Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період” про відсутність інших працездатних членів сім`ї, які зобов`язані та можуть здійснювати постійний догляд за хворим батьком.
Представник позивача подала адвокатський запит до ІНФОРМАЦІЯ_3 12.04.2025 року, відповідь на який не було надано. В подальшому було подано скаргу до ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо ненадання відповіді на запит. Відповідно до наданої відповіді №1211324 від 30.06.2025 року вказано, що відмова надавалася ОСОБА_1 22.05.2025 року та долучено копію відповіді на адвокатський запит, але без доказів направлення відповіді на адвокатський запит. Отже, вказані дії ІНФОРМАЦІЯ_3 вказують на несвоєчасне надання відповіді на заяву про відстрочку ОСОБА_1 - одержану 28.04.2025 року з пропуском строку та зловживання службовим становищем щодо перепон вчинення адвокатської діяльності, яка полягає у ненаданні відповіді на адвокатський запит.
У той же час 22.05.2025 позивача було зупинено на блокпості розташованому на в`їзді у АДРЕСА_1 та незважаючи на пред`явлені підтверджуючі документи про направлення заяви на відстрочку, без складання необхідних документів, був підданий адміністративному затриманню та доставлений до приміщення ІНФОРМАЦІЯ_4 , де йому було вручено повістку від 22.05.2025 про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 на визначену дату 23.05.2025 для проходження військово-лікарської комісії з метою визначення ступеню придатності до військової служби під час мобілізації.
Крім того, у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу нарочно вручена відповідь на його заяву про надання відстрочки від призову за мобілізацією від 13.05.2025 № 8/81 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 з повідомленням про відмову у наданні позивачу відстрочки за призовом на військову службу за мобілізацією.
Підставою для відмови у наданні позивачу відстрочки за призовом на військову службу за мобілізацією зазначено порушення вимог пункту 58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, зокрема відсутність документів, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5 (один із документів, що підтверджує неможливість інших осіб, які не є військовозобов`язаними та які зобов`язані за законом утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю І чи II групи). Відповідачем зазначено, що зважаючи на інформацію, отриману в межах повноважень ІНФОРМАЦІЯ_3 про зареєстрований шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ) на останню згідно статті 75 Сімейного кодексу України покладено обов`язок утримувати чоловіка.
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 11.07.2025 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Також залучено до розгляду справи № 480/5491/25 у якості співвідповідача - ІНФОРМАЦІЯ_6 . Зобов`язано Комісію з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 в 15-денний строк з дня отримання копії даної ухвали надати суду копію заяви від 29.04.2025, з якою звернувся позивач, про надання відстрочки від призову під час мобілізації, копії доданих до неї документів, а також інші матеріали, які стали підставою для відмови у задоволенні поданої заяви.
Відповідачам копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до їх електронних кабінетів .06.2023 (а.с. 23).
Ухвалою суду від 11.07.2025 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову – відмовлено.
У встановлений судом строк відповідачі відзивів на позовну заяву не надали.
Ухвалою суду від 15.04.2026 зобов`язано Комісію з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 надати суду копію заяви від 29.04.2025, з якою звернувся позивач, про надання відстрочки від призову під час мобілізації, копії доданих до неї документів, а також інші матеріали, які стали підставою для відмови у задоволенні поданої заяви.
Ухвалою суду від 20.04.2026 зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_6 надати до суду: копію заяви ОСОБА_1 від 29.04.2025 про надання відстрочки, документи надані разом із заявою та рішення Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 прийнятого з підсумками розгляду заяви від 29.04.2025. Зобов`язано представника позивача надати до суду: копію заяви ОСОБА_1 від 29.04.2025 про надання відстрочки, документи надані разом із заявою.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що 28.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призиву на військову службу військову службу під час мобілізації відповідно до абз.-п.13 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
13.05.2025 ІНФОРМАЦІЯ_7 складено повідомлення №8/87, яким позивача проінформовано, що Комісією ІНФОРМАЦІЯ_3 відмовлено у наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період у зв`язку із порушенням п.58 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 №560, а саме у зв`язку із наявною інформацією про зареєстрований шлюб ОСОБА_3 з ОСОБА_4 (07.07.1975), на останню згідно ст.75 Сімейного кодексу України покладено обов`язок утримувати чоловіка.
Вважаючи дане рішення протиправним, позивач звернувся до суду з позовом про його скасування.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 року №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.
На момент розгляду вказаної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено та не скасовано, а відповідно під час розгляду справи застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок призову на військову службу по мобілізації в умовах воєнного стану.
Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.
Частиною 1 статті 1 Закону № 2232-ХІІ визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-ХІІ від 21.10.1993 року (далі - Закон №3543-XII) встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.
Відповідно до статті 1 Закону №3543-ХІІ мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Частиною 1 статті 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, а саме: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Також Кабінетом Міністрів України постановою №560 від 16.05.2024 року (набрала чинності 18.05.2024 року), затверджено Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період (далі - Порядок №560), яким врегульовано процедуру надання військовозобов`язаним та резервістам відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період та її оформлення.
Відповідно до п. 57 Порядку №560 для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:
голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);
члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).
Згідно п. 60 Порядку №560 Комісія вивчає отримані заяву та підтвердні документи, оцінює законність підстав для надання відстрочки, за потреби готує запити до відповідних органів державної влади для отримання інформації, що підтверджує право заявника на відстрочку, або використовує інформацію з публічних електронних реєстрів.
Комісія зобов`язана розглянути отримані на розгляд заяву та документи, що підтверджують право на відстрочку, протягом семи днів з дати надходження, але не пізніше ніж протягом наступного дня від дати отримання інформації на запити до органів державної влади.
На підставі розгляду отриманих документів комісія ухвалює рішення про надання або відмову у наданні відстрочки. Рішення комісії оформляється протоколом.
У разі позитивного рішення військовозобов`язаному надається довідка із зазначенням строку відстрочки за формою, визначеною у додатку 6.
У разі відмови у наданні відстрочки військовозобов`язаному повідомляють письмово із зазначенням причин відмови за формою, визначеною у додатку 7. Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
Формою, визначеною додатком 7, є саме Повідомлення.
Таке рішення може бути оскаржене у судовому порядку.
До ухвалення комісією рішення військовозобов`язаний не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
Згідно ст. 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.
Відповідно до п. 13 частини 1 статті 23 Закону №3543-ХІІ не підлягають призову на військову службу під час мобілізації які мають одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи, за умови відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані їх утримувати (крім випадків, якщо такі особи самі є особами з інвалідністю, потребують постійного догляду, перебувають під арештом (крім домашнього арешту), відбувають покарання у вигляді обмеження чи позбавлення волі). У разі відсутності невійськовозобов`язаних осіб здійснювати догляд за особою з інвалідністю I чи II групи може лише одна особа з числа військовозобов`язаних за вибором такої особи з інвалідністю.
Аналіз зазначеної норми вказує, що право військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації пов`язане із умовою відсутності інших осіб, які не є військовозобов`язаними та відповідно до закону зобов`язані утримувати одного із своїх батьків з інвалідністю I чи II групи або одного з батьків дружини (чоловіка) з числа осіб з інвалідністю I чи II групи.
Так, судом встановлено, що 28.04.2025 ОСОБА_1 звернувся до голови комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 із заявою про надання відстрочки від призиву на військову службу військову службу під час мобілізації відповідно до абз.-п.13 ч.1 ст.13 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема у зв`язку із необхідністю здійснення догляду за батьком ( ОСОБА_3 )-особою з інвалідністю ІІ групи.
Також, судом встановлено, що відповідно до даних реєстру актів цивільного стану громадян наявний актовий запис про шлюб у 2020 році ОСОБА_3 (батька позивача) із гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . 
Суд звертає увагу позивача, що до заяви про надання відстрочки ним не було надано доказів про неможливість здійснення дружиною батька постійного догляду за батьком позивача. Тобто позивач не довів реальної неможливості дружиною батька здійснювати догляд за батьком. Вказаний факт не спростовується сторонами.
Аналогічна правова позиція, про те, що мається на увазі під "відсутністю інших членів сім`ї" та "реальної неможливості здійснювати догляд" зазначено у постанові Верховного Суду від 25 лютого 2025 року у справі № 380/16966/24.
За таких обставин суд констатує відсутність підстав, визначених п. 13 ч. 1 ст. 23 Закону № 3543-XII, для надання позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації.
Зважаючи на встановлені обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, межах повноважень та у спосіб, визначені чинним законодавством, а його рішення про відсутність права на відстрочку, прийняте з урахування всіх обставин справи, та відповідає критеріям правомірності, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, тому є правомірним.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.
Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_1 , Голови комісії з питань надання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації при ІНФОРМАЦІЯ_2 - начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії – відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя   О.А. Прилипчук