ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний №336/7206/25   Головуючий в 1 інст. Боєв Є.С.
Провадження №33/807/287/26     Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 травня 2026 року    місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю захисника-адвоката Соколовського В.Л. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника останнього – адвоката Соколовського В.Л. на постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2025 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає у АДРЕСА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на останнього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,
стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 605,60 грн.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 за протоколом серії ЕПР1 №399274 від 22 липня 2025 року закрито на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Згідно з постановою суду, 25 липня 2025 року о 14:40 год. у с. Юрківка, вул. Центральна, 88, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, порушення мови, почервоніння очей, звужені зіниці, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР України. Тим самим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП (протокол серії ЕПР1 №402260 від 25 липня 2025 року).
Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №399274 від 22 липня 2025 року, 22 липня 2025 року о 11:50 год. на автодорозі Запоріжжя – Маріуполь, 530 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , перебуваючи у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а ПДР, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою судді від 26 вересня 2025 року, за клопотанням захисника, справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження відповідно до ст.36 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Соколовський В.Л. просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАп (за протоколом серії ЕПР1 №402260 від 25 липня 2025 року, та винести нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В іншій частині постанову залишити без змін.
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції виніс постанову в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності необґрунтовано та з порушенням норм матеріального та процесуального права, суд неповно з`ясував всі обставини, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи, що потягли за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин, що мають значення для справи, та не надання їм належної оцінки.
Апелянт вважає помилковими посилання суду що зі змісту ст.266-1 КУпАП убачається, що вказана норма не стосується випадків керування військовослужбовцями транспортними засобами та не регулює порядок відсторонення таких водіїв від керування.
Вказує, що відповідно до матеріалів справи, установлено, що на час складання протоколів про адміністративні правопорушення, працівники поліції були обізнані, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем ЗСУ та проходить службу по мобілізації. Останні ознайомилися із військово-обліковими документами ОСОБА_1 та внесли відомості про складання протоколу про адміністративне правопорушення саме щодо військовослужбовця.
Крім того, обставини щодо встановлення працівниками поліції, що ОСОБА_1 являється військовослужбовцем ЗСУ, узгоджуються з матеріалами двох відеозаписів, на яких ОСОБА_1 повідомляє свою приналежність до ЗСУ, вказує, що рухається у розташування військової частини та на вимогу працівників поліції пред`являє військово-облікові документи (військовий квиток).
В той же час, матеріали справи не містять будь-яких доказів того, що працівники поліції після встановлення спеціального суб`єкта притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, вживають дії про передачу відомостей посадовій особі, уповноваженій на те начальником органу управління ВСП у ЗСУ про виявлення військовослужбовців ЗСУ, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння.
Таким чином, апелянт вважає, що працівниками поліції порушений порядок проведення огляду водія-військовослужбовця на стан сп`яніння, а тому є недійсним.
На думку захисника, суд незаконно визнав докази зібрані не уповноваженим органом – посадовою особою, як такі, що являються допустимими, що призвело до прийняття незаконного рішення.

В судове засідання апеляційного суду особа, яка притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 не з`явився, захисник останнього - адвокат Соколовський В.Л. зазначив про обізнаність ОСОБА_1 про день, час та місце судового засідання, вважав за можливе здійснювати розгляд справи апеляційним судом за відсутності ОСОБА_1 , зазначив про узгодженість вказаного питання та правової позиції між ним та ОСОБА_1 . 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за можливе здійснювати апеляційний розгляд без участі ОСОБА_1 . 
Заслухавши аргументи захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ( ОСОБА_1 ) - адвоката Соколовського В.Л., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Цих вимог закону суд першої інстанції в цілому дотримався при розгляді справи.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо  ОСОБА_1 судом виконані вимоги ст.ст.280, 283 КУпАП та повно, всебічно з`ясовані обставини справи, дотримані вимоги закону щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення.
Переглядаючи оскаржувану постанову суду в межах поданої апеляційної скарги (щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності в справі за протоколом серії ЕПР1 №402260 від 25 липня 2025 року) , суд апеляційної інстанції звертає увагу про таке. 
З матеріалів справи убачається, що вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, в повному обсязі підтверджена: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №402260 від 25 липня 2025 року; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 липня 2025 року; рапортами; довідкою про відсутність повторності за ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 та отримання останнім посвідчення водія НОМЕР_3 від 24 жовтня 2012 року; відеозаписом події.
Зазначені докази у їх сукупності підтверджують те, що  ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, при викладених в постанові суду обставинах.
Висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Факт відмови  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в апеляційній скарзі не оспорюється. 
Доводи захисника-адвоката Соколовського В.Л. в апеляційній скарзі про те, що огляд  ОСОБА_1 як військовослужбовця, мав здійснюватись в порядку, передбаченому ст.266-1 КУпАП, є безпідставними. Ці доводи ґрунтуються на помилковому розумінні норм права.
Так, відповідно до частин 1-3 статті 266-1 КУпАП військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також військовослужбовці Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, виконують обов`язки військової служби або перебувають на території військових частин, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України або командиром (начальником) військової частини (установи, організації, підприємства, закладу, підрозділу), іншого утвореного відповідно до законів України військового формування, а також правоохоронного органу спеціального призначення, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
Огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України, щодо яких є підстави вважати, що вони у стані сп`яніння перебувають на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в заборонених законом інших місцях, проводиться посадовою особою, уповноваженою на те начальником органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з використанням спеціальних технічних засобів та тестів.
У разі незгоди військовозобов`язаного та резервіста під час проходження зборів, а також військовослужбовця Збройних Сил України на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, уповноваженими особами з використанням спеціальних технічних засобів та тестів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
З матеріалів справи, зокрема і з відеозапису, убачається, що  ОСОБА_1 керував не військовим автомобілем на час його зупинки працівниками поліції, а транспортним засобом, який належить певної фізичній особі, та не виконував у той час завдання, пов`язаного з військовою службою, та жодного разу не казав про таке працівникам поліції. 
Отже, підстав для застосування процедури, передбаченої ст.266-1 КУпАП не було.
Окрім того, відповідно до вимог ст.15 КУпАП, військовослужбовці несуть відповідальність за порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, на загальних підставах. 
Тому, в цьому випадку адміністративні матеріали оформлені та протокол про адміністративне правопорушення обґрунтовано складені працівником поліції, що повністю відповідає вимогам ст.255 КУпАП. 
Об`єктивних даних, які б давали підстави вважати, що протокол про адміністративне правопорушення та інші адміністративні матеріали складені не уповноваженими особами, в матеріалах справи немає.
Всі докази, наявні в справі, узгоджуються між собою та істотних суперечностей не мають.
Достовірність цих доказів стороною захисту в т.ч. самим  ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не спростовано.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дотримався вимог закону при розгляді цієї справи, в повному обсязі з`ясував обставини справи, дослідив всі докази, які наявні в матеріалах справи, надав цим доказам правильну оцінку.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст.33 КУпАП. 
Оскаржувана постанова суду містить всі відомості, передбачені ст.283 КУпАП, та є належним чином вмотивованою.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Соколовського В.Л. залишити без задоволення. 
Постанову Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06 листопада 2025 року стосовно  ОСОБА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького
апеляційного суду      С.В. Дадашева
Дата документу  Справа № 336/7206/25