П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2026 року м. Київ

Справа №759/19620/25
Апеляційне провадження №22-ц/824/5588/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача: Соколової В.В.
суддів: Желепи О.В., Поліщук Н.В.
за участю секретаря Липченко О.С.
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва, ухваленого під головуванням судді Горбенко Н.О. 10 листопада 2025 року у м. Київ,
у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування, 

В С Т А Н О В И В

У серпні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення недостовірності поширеної інформації та її спростування, у якій просив встановити юридичний факт, а саме факт недостовірності та спростувати: 
- інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Evocation.info» за посиланням https://evocation.info/, у публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_7 під назвою: « ОСОБА_2 », наступного змісту: «З початком повномасштабного вторгнення російських окупаційних військ в Україну 24 лютого 2022 року сепаратист ОСОБА_1 продовжує вести антиукраїнську діяльність та спонсорує друковані видавництва місцевих окупаційних адміністрацій»; 
- інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Evocation.info» за посиланням https://evocation.info/uk, у публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 під назвою: « ОСОБА_2 », наступного змісту: «У 2010 році ОСОБА_3 видав збірку «Український націоналізм і Донбас», який фінансувався росії»; 
- інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Evocation.info» за посиланням https://evocation.info/uk/. У публікації за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_9 під назвою: « ОСОБА_2 », наступного змісту: «3а просування ідей «російського світу» та провадження підривної діяльності проти державності України ОСОБА_1 незабаром відповість перед законом і сяде за грати»; 
- інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Sprotyv.info» за посиланням https: sprotyv.info у публікації від 19 січня 2021 року за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 » и книги о фашизме, или О российских «ушах» протестов «SaveФОП» в Украине » наступного змісту: « ... и в свое время способствовал, совместно с так называемым «главой ДНР» 
ОСОБА_5, развертыванию сепаратиских движений на востоке Украины»; - інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Sprotyv.info » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 у публікації від 19 січня 2021 року за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « Пропаганда «русского мира » и книги о фашизме, или О российских «ушах» протестов «SaveФОП» в Украине » наступного змісту: « 
2012-2014 года - руководитель ОО «Евразийский союз молодежи»; - інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Sprotyv.info » за посиланнях ІНФОРМАЦІЯ_6 у публікації від 19 січня 2021 року за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: « Пропаганда «русского мира » и книги о фашизме, или О российских «ушах» протестов « SaveФОП» в Украине » наступного змісту: « неоднократно подчеркивал о необходимости иницировании процедуры импичмента Президенту Украины и отмены института президентства из-за «неправильного» внешнеполитического курса государства »; 
- інформацію, яка розміщена на веб-сайті «Sprotyv info» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 у публікації від 19 січня 2021 року за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 під назвою: «Пропаганда «русского мира» и книги о фашизме, или О российских «ушах» протестов «SaveФОП» в Украине» наступного змісту: «В 2016 году попадал в поле зрения как лицо, причастное к финансированию представителей незаконных вооруженных формирований на востоке Украины».
Заява мотивована тим, що 01 квітня 2025 року заявнику стало відомо, що в мережі Інтернет веб-сайтах «Evocation.info» та «Sprotyv.info» були розміщені публікації, які стосуються його особи та містять недостовірну інформацію негативного характеру, що порочить його честь, гідність та ділову репутацію. Зі змісту оспорюваних публікацій та вмісту веб-сайтів, на яких вони розміщені, не вказані відомості про авторів таких публікацій та/або власників таких веб-сайтів. Таким чином, публікації із недостовірною інформацією поширені в мережі Інтернет невідомими авторами на веб-сайтах, власників яких неможливо встановити. 
Заявник вказує, що наведена у публікаціях інформація є недостовірною, яка порушує його особисті немайнові права, а отже підлягає спростуванню, що зумовило звернення до суду в порядку окремого провадження, оскільки у інший спосіб захистити порушене право ОСОБА_1 можливості немає. 

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту недостовірності поширеної інформації та її спростування - відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що у заявника відсутня можливість встановити автора досліджуваної статті та власника веб-сайту, на якому розміщено інформацію, а тому суд визнає право заявника на звернення до суду із заявою про спростування недостовірної інформації у порядку окремого провадження, однак у суду відсутні правові підстави на її спростування у заявлений спосіб, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на спростування даних, що містить досліджувана стаття.

Не погодився із рішенням суду першої інстанції заявник ОСОБА_1 , його представником - адвокатом Мороз С.С., подано апеляційну скаргу, в якій зазначено, що оскаржуване рішення є незаконним, необґрунтованим та прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що наведена у публікаціях інформація є недостовірною, такою, що порушує його особисті немайнові права, а отже підлягає спростуванню, що зумовило звернення до суду першої інстанції із вказаною заявою.
Посилається на те, що викладена у публікаціях інформація дає зрозуміти, що стосується, конкретної особи ОСОБА_1 та подається як установлений факт, тобто точно, а відтак констатацію факту - не може бути визнаним оціночним судженням. Невідомі особи у зазначених публікаціях не використовують мовно-стилістичні засоби, такі як вживання алегорій, сатири, гіперболи тощо, автори викладають (пишуть) свої судження як фактичні твердження, а отже, наведені дані викладені у публікаціях не можуть бути визнаними оціночними судженнями. Публікації містять безпосереднє посилання на анкетні дані ОСОБА_1 та супроводжуються його фотографіями, що підтверджує те, що оспорювана інформація поширена безпосередньо відносно особи заявника. Оспорювана недостовірна інформація перебуває у відкритому доступі, у мережі Інтернет, тобто доведена до відома необмеженого кола осіб.
Зазначає, що станом на день подання вказаної заяви не існувало вироків суду, які б набрали законної сили і скаржника ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні будь-яких злочинів у тому числі щодо дій спрямованих на насильницьку зміну чи повалення конституцій захоплення державної влади, колабораційної діяльності, державної зради, фінансування тероризму. 
Вважає, що інформація, яка була поширена у статтях «Evocation.info» та «Sprotyv.info» не відповідає дійсності, не підкріплена жодними доказами чи конкретними фактичними даними, а тому є недостовірною та такою, що порушує честь та гідність скаржника.
На підставі викладеного, просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданнізаявник ОСОБА_1 та його представник адвокат Мороз С.С. підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити. 

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторони заявника, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів виходить з такого.

З матеріалів справи вбачається, що  ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту недостовірності інформації, посилаючись на те, що розміщена щодо нього інформація на веб-сайтах «Evocation.info» та «Sprotyv.info» не відповідає дійсності, не підкріплена жодними доказами є недостовірною й порушує його честь та гідність.
Позивач до справи долучив копії скріншотів оспорюваних Публікацій та вмісту веб-сайтів, на яких вони розміщені (а.с. 16-29)
Відповідно до довідки ТОВ «Центр компетенції «ВЕБ-ФІКС» з відомостями про власника вебсайту (вебсторінки), реєстранта доменного імені або інформацію про його встановлення № 89/2025-Д, від 30 травня 2025 року, вбачається, що враховуючи знеособленість даних про реєстрацій доменного імені evocation.info в службі WHOIS, а також те, що це доменне ім?я зареєстровано в публічному домені .info, що не належить до українського сегменту мережі Інтернет, а реєстратор доменного імені та хостинг-провайдер є іноземними суб`єктами з метою встановлення власника вебсайту еvocation.info  можливо витребувати відповідно до законодавства (зокрема, в судовому порядку): дані про реєстратора доменного імені  еvocation.info - реєстратора доменного імені - URL SOLUTIONS INC; дані про отримувача послуг хостингу щодо розміщення програмного забезпечення вебсайту https://еvocation.info на спеціалізованому вебсервісі забезпечення доступу до нього з мережі Інтернет - у хостинг-провайдера цього вебсайту- CloudFlare, Inc.; дані про володільцяоблікового запису, що використовується для розміщення вебсайту: https://еvocation.info у мережі Інтернет - у реєстранта доменного імені еvocation.info та/або отримувача послуг хостингу. (а.с.12-15)
Згідно з довідкою ТОВ «Центр компетенції «ВЕБ-ФІКС» з відомостями про власника веб-сайту (веб-сторінки), реєстранта доменного імені або інформацію про його встановлення № 91/2025-Д від 30 травня 2025 року, власником веб-сайту «Sprotyv.info» є володілець облікового запису - Громадська організація «Український центр дослідження проблем безпеки імені Дмитра Тимчука», якщо інше не визначене умовами договору між останнім та реєстрантом доменного імені sprotyv.info та/або отримувачем послуг хостингу, або якщо такий договір відсутній. Реєстратором доменного імені sprotyv.info є G Daddv.com, LLC, а хостинг-провайдером веб-сайту «Sprotyv.info» - Cloudflare, Inc. (а.с. 17-20)
У Звіті за результатами проведеної фіксації та дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 142/2025-ЗВ від 19 травня 2025 року, складеного на замовлення заявника, вказано що інформація про реєстранта доменного імені в службі WHOIS відомості про найменування/прізвище, ім`я, по батькові, адреса місцезнаходження, адреса електронної пошти, телефон, факт скриті. (а.с. 22-25) 
Матеріали справи містять копії адвокатських запитів адресовані іноземним компаніям: CloudFlare, Inc., URL SOLUTIONS INC, Godaddy.com, LLC, а також ГО «Український центр дослідження проблем безпеки імені Дмитра Тимчука», які були направлені засобами електронної пошти 16 липня 2025 року (а.с.32-45). Дані про отримані відповіді відсутні.
У справі також наявні відповіді на адвокатські запити:
від Головного слідчого управління СБУ, де вказано, що станом на 23 липня 2025 року у кримінальних провадженнях, які розслідуються (розслідувалися) слідчими СБ України, повідомлення про підозру ОСОБА_1 не здійснювалися (а.с. 46) 
від Департаменту Інформації МВС України № б/н від 26 лютого 2025 року де вказано, що ОСОБА_1 станом на 03 березня 2025 року до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має, в розшуку не перебуває (а.с. 47),
від Офігу Генерального прокурора повідомлено, що відомостей про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності як підозрюваного, обвинуваченого, не встановлено (а.с. 48),
від Державного бюро розслідувань та Головного слідчого управління НП України, де вказано, що інформація про наявності кримінальних проваджень щодо ОСОБА_4 можна отримати у розпорядника Єдиного реєстру досудових розслідувань є Офіс Генерального прокурора (а.с. 49,50).
Також до справи долучено довідку від 08 серпня 2022 року № 3008-5001972935 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 (а.с. 51)

В порядку визначеному статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів не є вичерпними, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.
При цьому недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких взагалі не було або які були, але відомості про них не відповідають дійсності. Крім того, законодавець уточнює, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка поширила таку інформацію, не доведе протилежне.
В порядку визначеному частиною другою статті 302 ЦК України фізична особа, яка поширює інформацію, зобов`язана переконатися в її достовірності.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження (загального або спрощеного); окремого провадження (частина друга статті 19 ЦПК України).
Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина сьома статті 19 ЦПК України).
У частині першій статті 293 ЦПК України зазначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (частина друга статті 293 ЦПК України).
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначені в частині першій статті 315 ЦПК України.
У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Отже, у порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

У статті 1 Закону України "Про авторське право і суміжні права" наведені визначення понять: 
веб-сайт - це сукупність даних, електронної (цифрової) інформації, інших об`єктів авторського права і (або) суміжних прав тощо, пов`язаних між собою і структурованих у межах адреси веб-сайту і (або) облікового запису власника цього веб-сайту, доступ до яких здійснюється через адресу мережі Інтернет, що може складатися з доменного імені, записів про каталоги або виклики і (або) числової адреси за Інтернет-протоколом;
веб-сторінка - це складова частина веб-сайту, що може містити дані, електронну (цифрову) інформацію, інші об`єкти авторського права і (або) суміжних прав тощо. 
власник веб-сайту - особа, яка є володільцем облікового запису та встановлює порядок і умови використання веб-сайту. За відсутності доказів іншого, власником веб-сайту вважається реєстрант відповідного доменного імені, за яким здійснюється доступ до веб-сайту, та/або отримувач послуг хостингу;
власник веб-сторінки - особа, яка є володільцем облікового запису, що використовується для розміщення веб-сторінки на веб-сайті, та яка управляє та/або розміщує електронну (цифрову) інформацію в межах такої веб-сторінки. Власник веб-сайту не є власником веб-сторінки, якщо власник веб-сторінки володіє обліковим записом, що дозволяє йому самостійно, незалежно від власника веб-сайту, розміщувати інформацію на веб-сторінці та управляти нею
Згідно зі статтею 1 Закону України "Про телекомунікації" домен - це частина ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, яка має унікальну назву, що її ідентифікує, обслуговується групою серверів доменних імен та централізовано адмініструється; домен.UA - це домен верхнього рівня ієрархічного адресного простору мережі Інтернет, створений на основі кодування назв країн відповідно до міжнародних стандартів, для обслуговування адресного простору українського сегмента мережі Інтернет.

У пункті 6.5 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 викладено висновок про те, що належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві. Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник веб-сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Дані про власника веб-сайту можуть бути витребувані відповідно до положень процесуального законодавства в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет. Згідно з усталеною практикою у сфері реєстрації і користування доменними іменами у мережі Інтернет, власником веб-сайту може бути інша особа, ніж реєстрант доменного імені, яким адресується такий веб-сайт. У таких випадках, власник веб-сайту визначається у договорі, укладеному з реєстрантом доменного імені. Інформація щодо власника веб-сайту може бути отримана у хостинг-провайдера веб-сайту.
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 504/4099/16-ц також вказав на те, що відповідно до статей 94, 277 ЦК України фізична чи юридична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Відповідно до абзацу третього частини четвертої статті 277 ЦК України судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК. 

За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст. 76 ЦПК України).
У ч.2 ст. 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З наведених обставин справи вбачається, що заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту недостовірної інформації, посилаючись на те, що автори поширеної інформації невідомі, інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, а власників вебсайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал встановити неможливо.
Зміст оспорюваних публікацій дійсно вказує на те, що при їх здійснені не визначено авторів, проте наявні дані про веб сайт, на якому вони були розміщені.
Суд першої інстанції виходив з того, що власники веб-сайтів «Evocation.info» та «Sprotyv.info» невідомі, встановити фактично власників вказаних веб-сайтів, їх реєстрантів, є неможливим, встановити осіб авторів публікацій є також неможливим у зв`язку з тим, що публікації були розміщені невідомими особами, яких неможливо ідентифікувати. 
У довідці ТОВ «Центр компетенції «ВЕБ-ФІКС» відносно даних про реєстрацій доменного імені «evocation.info» вказано на те, що цей домен не належить до українського сегменту мережі Інтернет, а реєстратор доменного імені та хостинг-провайдер є іноземними суб`єктами. Також вказано про необхідність здійснення запитів до певних іноземних компаній. Матеріали справи містять копії адвокатських запитів адресовані цим іноземним компаніям та направлені засобами електронної пошти, проте дані про отримані відповіді відсутні.
Вказана довідка фактично свідчить про те, що встановити власника веб-сайту можливо за умови вчинення певних дій, які залежать від ініціативи заявника (позивача). Заявник вказує про вчинення таких дій, але відсутній результат їх розгляду. 
У довідці ТОВ «Центр компетенції «ВЕБ-ФІКС» відносно даних про реєстрацій доменного імені «Sprotyv.info» вказано, що володілець облікового запису - Громадська організація «Український центр дослідження проблем безпеки імені Дмитра Тимчука», якщо інше не визначене умовами договору між останнім та реєстрантом доменного імені та/або отримувачем послуг хостингу, або якщо такий договір відсутній. Сторона заявника вказує на те, що у цій довідці наявні неоднозначні дані, оскільки наявне посилання на умови договорів. Разом з тим такі договори в матеріалах справи відсутні.
У Звіті за результатами проведеної фіксації та дослідження змісту веб-сторінок у мережі Інтернет № 142/2025-ЗВ від 19 травня 2025 року, складеного на замовлення заявника, вказано що інформація про реєстранта доменного імені в службі WHOIS відомості про найменування/прізвище, ім`я, по батькові, адреса місцезнаходження, адреса електронної пошти, телефон, фактично скриті. 
Вказане у сукупності дає підстави для висновку, що стороною заявника не вжито всіх необхідних заходів для встановлення осіб власників веб сайтів. При цьому саме особа, яка захищає свою честь, гідність та ділову репутацію зобов`язаний знайти і встановити дані цих осіб.Доводи заявника про те, що відомості про реєстранта доменного імені знаходяться у хостинг-провайдера, який є іноземним елементом, та який фактично не надає інформацію, відхиляються судом, оскільки такі є припущенням. В ході розгляду справи заявник не заявляв клопотання про витребування доказів судом.Таким чином заявником не доведена неможливість встановлення осіб - власників веб-сайтів, на яких відбулось поширення інформації, яку він просить визнати недостовірною і, відповідно, право на звернення до суду в порядку окремого провадження. А тому апеляційний суд не може погодитись висновком суду першої інстанції про відсутність у заявника можливості встановити власників веб-сайту, на яких розміщено інформацію, і на наявність права заявника на звернення до суду із заявою про спростування недостовірної інформації у порядку окремого провадження.
Відносно висновку суду першої інстанції про те, що вся поширена інформація носить оціночний характер, а тому не підлягає спростуванню, колегія суддів виходить з наступного. Так в переважній більшості публікації містять оцінку діяльності заявника, а тому в цій частині слід погодитись з висновком суду першої інстанції. Проте у публікаціях містяться і фактичні твердження, зокрема, щодо публікації збірки та щодо керівництва ГО «Евразийський союз молодежи». Захищаючи свої права, особа, щодо якої поширено недостовірну інформацію, має довести факт того, що інформація є недостовірною, негативною та таке поширення інформації порочить її честь, гідність і ділову репутацію. Посилання заявника на наявні в матеріалах справи докази про відсутність відносно нього кримінальних проваджень, стосуються двох з оспорюваних тверджень, але в них не вказується на обставини порушення кримінальних справ. Тобто надані заявником докази не вказують на недостовірність всього обсягу оспорюваної інформації, зокрема щодо тверджень про факти. Таким чином заявником не доведена недостовірність інформації, яку він вважає фактичним твердженням. При цьому слід погодитись з висновком суду першої інстанції про те, чинне законодавство з квітня 2014 року не містить презумпції добропорядності і відсутні підстави для застосування такої конструкції при вирішенні, зокрема, справ про встановлення факту недостовірності інформації. Натомість виходячи положень чинного цивільного і цивільного процесуального законодавства саме на особу, яка ініціює судовий розгляд, покладається обов`язок доведення тих обставин, на які вона посилається. З огляду на недоведеність факту недостовірності інформації, відсутні і підстави для її спростування
За наведених обставин, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення факту недостовірності інформації та її спростування. Разом з тим при вирішенні певних вимог суд першої інстанції помилився з мотивами, що дає підстави апеляційному суду для зміни рішення суду першої інстанції, шляхом викладення мотивувальної частини рішення в редакції цієї постанови, оскільки в іншій частині судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та зроблений правильний висновок про відсутність підстав для задоволення заяви.
В порядку визначеному ст.141 ЦПК України, враховуючи відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, судові витрати понесені стороною позивача не підлягають до компенсації за рахунок відповідача.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 листопада 2025 року - змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.
Постанова набирає законної сили з моменту її ухвалення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В.В. Соколова 

Судді: О.В. Желепа

Н.В. Поліщук

Повний текст постанови складений 18 травня 2026 року.