Справа № 463/11255/25 Головуючий у 1 інстанції: Головатий Р.Я. 
Провадження № 22-ц/811/359/26 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 червня 2026 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий – суддя Цяцяк Р.П., 
судді: Ванівський О.М. та Шеремета Н.О.,
за участю: секретаря Костюк С.О.;
позивача ОСОБА_1 ;
адвоката Берестецького Т.Б. – представника ЛКП «Господар»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду міста Львова від 09 січня 2026 року,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2025 року ОСОБА_2  звернувся до суду з позовом до Львівського комунального підприємства «Господар», у якому просив визнати недійсним договір № 181/10/19 від 01.08.2019 року.
Позовні вимоги обґрунтовувалися тим, що під час розгляду в Личаківському районному суді міста Львова справи № 463/7786/25 за позовом ОСОБА_1 відповідач вказав, що управління будинком (а значить і стягнення платні за послуги) здійснюється на підставі договору №181/10/19 від 01.08.2019 року (в подальшому – «Договір») та надав суду копію цього Договору, якого раніше у будинку АДРЕСА_1 , у якому проживає позивач, і «не бачили». 
Позивач вважає Договір підробленим та недійсним.
Зазначає, що Договір підписаний уповноваженою власниками житла особою - ОСОБА_3 . Також у Договорі є посилання на протокол загальних зборів власників житла згаданого вище будинку - нібито від 23.02.2019 року. Протоколу зборів відповідач надати не може, бо в нього його немає, а саме протокол є підставою для визнання повноважень уповноваженого від власників житла для підписання договору. За наведеного стверджував, що ніхто ніколи не вповноважував ОСОБА_3 на підписання Договору з управителем.
Крім того, звертав увагу на те, що на Договорі відсутня дата, а згідно із статтею 631 ЦК України договір набирає чинності з моменту його укладення, якщо інше не визначено законом або договором (а.с. 1-3).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позовних вимог відмовлено (а.с. 37-38).

Дане рішення оскаржив позивач.
Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення норм процесуального і неправильне застосування норм матеріального права.
Вважає, що «судом не прийнято до уваги письмові свідчення свідків, не викликано їх до суду, не дано оцінки зазначеним доказам» (а.с. 41-46).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника відповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що: 
- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);
- суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13);
- доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76);
- належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (стаття 77);
- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82).

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнавався судом недійсним.

У пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними” міститься роз`яснення про те, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.
В той же час, позовна заява не містить посилання на норми матеріального права, якими позивач обґрунтовує заявлену ним позовну вимогу про визнання недійсним Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 181/10/19 від 01.08.2019 року.
Принагідно слід зауважити, що сам позивач (апелянт) у цьому будинку є зареєстрованим та проживає лише з 19.06.2024 року (а.с. 5), однак оспорюваний ним Договір від 01.08.2019 року до пред`явлення ним позову до суду іншими мешканцями будинку (його співвласниками) не оспорювався: докази про протилежне у матеріалах справи відсутні.

За змістом положень, які передбачені ЦПК України:
-докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи (частини 5-7 статті 81);
-докази, що підтверджують обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, повинні міститися у позовній заяві (пункт 5 частини 3 статті 175). 

В той же час, у позовній заяві не наведено доказів, якими позивач обґрунтовує заявлену ним позовну вимогу про визнання недійсним Договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком № 181/10/19 від 01.08.2019 року; така не містить клопотань про витребування доказів, виклик свідків, призначення експертизи тощо.

Подані позивачем до суду першої інстанції вже в ході судового розгляду справи «Свідчення …» від імені ОСОБА_3 (про те, що її підписи на згаданому вище Договорі від 01.08.2019 року підроблені; а.с. 34) аж ніяк не можна визнати належними та допустимими доказами.
При цьому позивач не ініціював явку ОСОБА_3 до суду для дачі нею пояснень в якості свідка, так само, як не дав пояснень з приводу того, чому сама ОСОБА_3 (як підписант Договору від 01.08.2019 року) не зверталася до суду з відповідним позовом. 
Зі сторони позивача також відсутні пояснення з приводу відсутності звернень (з його сторони чи інших заінтересованих осіб) до відповідних правоохоронних органів з приводу ніби-то підробки Договору від 01.08.2019 року та його використання в якості підробленого документу. 

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування (та, відповідно, для задоволення позовних вимог) відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків рішення суду, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ 

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 09 січня 2026 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 08 червня 2026 року.

Головуючий:      Цяцяк Р.П.

Судді:        Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.