П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/11837/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Блонський В.К. 
Суддя-доповідач - Драчук Т. О. 
06 травня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Драчук Т. О. 
суддів: Полотнянка Ю.П.  Смілянця Е. С. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, 
В С Т А Н О В И В :
в липні 2025 року позивач, - ОСОБА_1 , звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2022 №0068319-2409-2209 Головного управління ДПС у Хмельницькій області на суму 24066 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за податковий період - 2021 рік.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 06.02.2026 визнано неповажними причини пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом.
Позову заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.06.2022 року №0068319-2409-2209 - залишено без розгляду.
Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Враховуючи відсутність клопотань сторін про розгляд справи за їх участі, та положення ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції зазначив, що ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 10.07.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.01.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку із зазначенням інших підстав для його поновлення за весь період його пропуску, а також доказів поважності причин такого пропуску.
04.02.2026 до суду від позивача надійшла заява, в якій зазначено, що на початку березня 2025 року, до Приворотської селищної ради Кам`янець - Подільського району Хмельницької області прийшли списки, в яких зазначено, що позивач є боржником за несплату податку на нерухоме майно.
07.03.2025 позивач написала заяву до ГУ ДПС у Хмельницькій області, щоб їй перерахували вказаний борг, оскільки вважала, що це йде мова про податкове повідомлення-рішення №0021437-2405-2209 від 09.02.2021, яке встановлено судовим рішенням від 20.06.2023 у справі № 560/12220/22.
Однак із ГУ ДПС у Хмельницькій області, вкінці квітня 2025 року позивачу прийшла відмова, та надані реквізити для оплати боргу.
У зв`язку з цим позивач звернулася до адвоката, який 09.05.2025 надіслав адвокатський запит до ГУ ДПС у Хмельницькій області, у відповідь на який було надіслано копію податкового повідомлення №0068319-2409-2209 від 17.06.2022.
Таким чином, позивач вказує, що про наявність спірного податкового повідомлення-рішення дізналася лише від свого адвоката.
Досліджуючи вказане питання суд першої інстанції зазначив, що згідно п. 42.5 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
З матеріалів адміністративної справи №560/11837/25 суд першої інстанції встановив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2022 року №0068319-2409-2209 направлялося позивачу поштовим зв`язком з рекомендованим повідомленням про вручення на податкову адресу: вул. Леніна, 4, с. Привороття, Кам`янець-Подільський р-н, Хмельницька обл., 32333
Згідно з відповіддю на запит № 2767/22-01-05-02-05-09 від 18.07.2025 з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з 03.04.1998 по 23.10.2024 податкова адреса позивача була: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ДП «Укрпошта» про причини повернення рекомендоване поштове відправлення повернуте за закінченням терміну зберігання 20.10.2022. Отже, оскаржуване податкові повідомлення-рішення вважається таким, що вручене позивачу 20.10.2022.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду не відповідають критеріям поважності.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.
Разом з цим, відповідно до пункту 56.8 статті 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.
Стаття 42 ПК України унормовує питання листування платників податків та контролюючих органів.
Пункт 42.1 ст.42 ПК України встановлює, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Згідно з вимогами п.42.5 статті 42 ПК України у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).
У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Отже, законодавець передбачив два окремих випадки, коли документи вважаються належним чином врученими платнику податків: надіслані за адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення (що і було зроблено відповідачем-1 у спірному випадку) або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Водночас, у разі надіслання документів поштою, крім отримання платником цієї кореспонденції на пошті, вони також вважаються врученими у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
У постанові від 23 травня 2022 року у справі № 810/3116/18 Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що добросовісний платник податків зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за адресою місцезнаходження. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.
У цій же постанові Судова палата зробила висновок, що обов`язку контролюючого органу щодо направлення платнику податків кореспонденції у спосіб, визначений статтями 42, 58 Податкового кодексу України, кореспондує також і обов`язок такого платника добросовісно ставитись до отримання відповідної кореспонденції.
Як встановлено з матеріалів справи, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2022 №0068319-2409-2209 направлялося позивачу поштовим зв`язком з рекомендованим повідомленням про вручення на податкову адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки ДП «Укрпошта» про причини повернення рекомендоване поштове відправлення повернуте за закінченням терміну зберігання 20.10.2022.
Враховуючи, що абзац другий пункту 42.5. статті 42 ПК України наголошує на тому, що документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення, і така відмітка проставлена оператором на довідці про причини повернення / досилання (за формою ф.20), правильними є висновки судів попередніх інстанцій, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 17.06.2022 №0068319-2409-2209 слід вважати врученим платнику податків 20 жовтня 2022 року.
Щодо доводів апелянта в частині, що вона проживає з 06.03.2001 за адресою АДРЕСА_2 , колегія суддів зазначає, що така інформаційна довідка (витяг з реєстру територіальної громади, довідка Оринської сільської ради №78 від 23.02.2026) були отримані позивачем лише в 2026 році. Крім того, податковий орган надав інформацію, що згідно з ДРФО щодо змін реєстрації місця проживання громадян, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 з 03.04.1988 по 24.10.2024 проживала за адресою - АДРЕСА_3 .
З 24.10.2024 по 22.06.2025 проживала за адресою АДРЕСА_3 .
З 22.06.2025 за адресою АДРЕСА_3 .
Тобто, в податкового органу станом на жовтень 2022 року була відсутня інформація, що позивач проживала за іншою адресою.
З урахуванням вказаного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в межах даних правовідносин слід вважати, що позивачу вручено податкове повідомлення-рішення від 17.06.2022 №0068319-2409-2209, 20.10.2022 і саме з цього часу обчислюється строк звернення до суду.
До суду позивач звернулась в липні 2025 року. Тобто, в термін понад три роки з моменту вручення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.
На підставі наведеного доводи апелянта не знаходять свого підтвердження, а колегія суддів не вбачає підстав для поновлення строку на звернення до суду з відповідним адміністративним позовом.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами 3 та 4 статті 123 цього Кодексу.
На підставі вказаного суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду з адміністративним позовом.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване судове рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного судового рішення вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване судове рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий	 		Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Полотнянко Ю.П.    Смілянець Е. С.