КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА

Справа № 488/2617/26
Провадження № 2-о/488/84/26  

РІШЕННЯ
Іменем України

01.06.2026 року       м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді – Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання – Коваль А.О.,
розглянувши у судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

22.05.2026 року заявник ОСОБА_1 через свого представника — адвоката Пономаренко Ірин Анатоліївни до Корабельного районного суду м. Миколаєва із заявою, в якій просила суд встановити юридичний факт смерті громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця п. Шахта, Свердловського району, Луганської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на тимчасово окупованій території України у м. Олешки, Херсонський район, Херсонська область, Україна.
В обґрунтування заяви зазначено, що заявниця перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 та спільно проживала з ним у місті Олешки, Херсонської області. 
На підтвердження родинних відносин між заявницею та померлим до заяви долучено копію паспорта ОСОБА_2 та свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Цюрупинським відділом реєстрації актів громадянського стану.
З початком повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України 24 лютого 2022 року заявниця не евакуювалася та залишилася за місцем проживання для догляду за чоловіком, який на той час страждав на тяжке захворювання та потребував постійного догляду.
Зі змісту заяви вбачається, що в умовах тимчасової окупації території заявниця та її чоловік перебували у складних життєвих обставинах, зокрема були обмежені у доступі до необхідної медичної допомоги та лікарських засобів. 
За твердженням заявниці, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ракової інтоксикації, рак верхньої долі лівої легені, у місті Олешки Олешківської територіальної громади Херсонської області, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть № 104 від 01 серпня 2022 року, виданим Комунальним підприємством «Олешківська багатопрофільна лікарня» м. Олешки. Після смерті чоловіка заявниця здійснила його поховання та отримала зазначене лікарське свідоцтво про смерть.
Також у заяві зазначено, що у 2023 році внаслідок підриву Каховської гідроелектростанції окупаційними військами заявниця вживала заходів щодо збереження наявних документів від затоплення. У подальшому вона виїхала гуманітарним коридором на підконтрольну Україні територію та оселилася у місті Миколаєві.
Відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 11 вересня 2025 року № 4804-5003806519, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .
У заяві також вказано, що заявниця зверталася до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України з метою державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , однак здійснити таку реєстрацію не змогла, оскільки отримала усну відмову.
Як зазначає заявниця, встановлення факту смерті її чоловіка необхідне для реалізації належних їй майнових та особистих немайнових прав, зокрема для державної реєстрації смерті, оформлення спадкових прав та вирішення інших питань, пов`язаних зі смертю близького родича, яким був її чоловік — ОСОБА_2 .
Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 28.05.2026 р. відкрито провадження у справі та повідомлено заінтересовану особу про можливість надання до суду письмових заперечень проти заявлених вимог.
В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, про дату та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. У заяві просили проводити розгляд справи у відсутності заявника та її представника.
Заінтересована особа заперечень щодо задоволення заяви до суду не подавала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, розглядаються невідкладно з дня надходження відповідної заяви до суду.
Згідно ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Олешки, Херсонський район, Херсонська область, Україна, помер чоловік заявниці — ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець п. Шахта, Свердловського району, Луганської області, паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданий Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області.
Родинні відносини між заявницею та померлим підтверджуються копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданого Цюрупинським відділом реєстрації актів громадянського стану.
Смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть форма №106/о № 104 від 01.08.2022 року, виданого КП «Олешківська багатопрофільна лікарня» Олешківської міської ради, де зазначено що, ОСОБА_2 помер у віці 70 років, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце смерті: м. Олешки, Херсонський район, Херсонська область, Україна, від ракової інтоксикації, рак верхньої долі лівої легені.
Проте, отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України/зоні бойових дій, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». 
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану”, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та змінами внесеними указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який наступними Указами Президента України неодноразово подовжувався та триває і на даний час.
Зазначене місце смерті (місті Олешки, Херсонський район, Херсонська область, Україна) є тимчасово окупованою територією України/зоною ведення бойових дій, визначеній Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28 лютого 2025 року № 376.
Надана до Корабельного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України ксерокопія лікарського свідоцтва про смерть № 104 від 01.08.2022 року не є підставою для проведення державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_2 , відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».
Встановлення даного юридичного факту необхідно заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка та належного оформлення і прийняття спадщини.
Оскільки факт смерті чоловіка заявниці не зареєстрований у порядку встановленому законодавством України, а встановлення факту смерті має для заявника юридичне значення, заявник звернувся в суд з даною заявою.
Відповідно до ст. 17 Закону України “Про державну реєстрацію актів цивільного стану” державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, - не пізніше п`яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті.
Розділом 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000 р., передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за № 1150/13024; фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р за №1150/13024; лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи.
Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року “Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення”, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що у заявника наявні перешкоди в належному оформленні свідоцтва про смерть чоловіка, оскільки ксерокопія лікарського свідоцтва про смерть № 104 від 01.08.2022 року не є підставою для проведення державної реєстрації смерті гр. ОСОБА_2 і не створює правових наслідків на території України.
Державна реєстрація факту смерті, встановленого в судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Складений актовий запис про смерть включається до книги державної реєстрації смерті за поточний рік, якщо з часу настання смерті не минуло одного року, або до книги поновлених записів цивільного стану за поточний рік, якщо минуло більше року.
Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (ст. ст. 76-79 ЦПК України).
Зокрема, належними відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження та смерті особи на тимчасово окупованій території України необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. theRepublicofMoldovaandRussia», «IlascuandOthers v. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), Європейський суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної сторони.
Такий висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.
Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський суд з прав людини, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт; рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, підлягає негайному виконанню. 
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у відповідності до чинного законодавства, рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. 
Згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», заявники у справах за заявами про встановлення факту народження або смерті, поданих у зв`язку із воєнним станом, надзвичайним станом, збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, звільняються від сплати судового збору в усіх інстанціях. 
З урахуванням зазначеного, суд вважає за доцільне задовольнити вимогу про встановлення юридичного факту смерті особи на тимчасово окупованій території України.
Керуючись ст. ст. 315, 316, 317, 318, 319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву  ОСОБА_1 , заінтересована особа: Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України — задовольнити.
Встановити факт смерті  ІНФОРМАЦІЯ_2 громадянина України — ОСОБА_2 (   ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця п. Шахта, Свердловського району, Луганської області; паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 , виданий Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області) на тимчасово окупованій території України у м. Олешки, Херсонського району Херсонської області, Україна. Причина смерті: ракова інтоксикація, рак верхньої долі лівої легені.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах, в тому числі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.
Рішення суду є підставою для державної реєстрації смерті особи.
Оскарження рішення не зупиняє його виконання.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони по справі:
Заявник – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_1 ;
Заінтересована особа –  Корабельний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Миколаєві Одеського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, код ЄДРПОУ: 23038206, адреса: м. Миколаїв, пр. Богоявленський, 340/2.

Суддя Я.А. Чернявська