ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 160/17125/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Малиш Н.І., Кругового О.О., 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 р. (суддя Конєва С.О.) в адміністративній справі №160/17125/25 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною бездіяльності, визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд: 
визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви від 10 травня 2025 р. про повторний перерахунок податку на нерухоме майно з урахуванням пільги та строків давності та щодо не розгляду клопотання від 05 червня 2025 року про відстрочення сплати податку на нерухоме майно у зв`язку з відкритим зверненням щодо перерахунку; визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 10 березня 2025 р.: №0132716-2411-0462-UA12020010000033698,№0132717-2411-0462 UA12020010000033698, №0132718-2411-0462-UA12020010000033698, №0132719-2411-0462-UA12020010000033698, №0132720-2411-0462-UA12020010000033698,№0132721-2411-0462-UA12020010000033698№0132722-2411-0462-UA12020010000033698, №0132723-2411-0462-UA12020010000033698, №0132724-2411-0462-UA12020010000033698, №0132725-2411 0462-UA12020010000033698; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області здійснити перерахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2022, 2023 та 2024 податкові роки, застосувавши пільгу у розмірі 60 квадратних метрів на сумарну площу житлової нерухомості (зменшивши об`єкт оподаткування на 60 кв.м.); визнати протиправним формування податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області списати податковий борг позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказував, що він є власником об`єктів житлової нерухомості - квартири, площею 57.5 кв.м. за адресю: АДРЕСА_1 (частка власності 100%); 1/9 частки (9,86 кв.м.) квартири, площею 88,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки сумарна площа житлової нерухомості складає 67,36 кв.м., позивач вважає, що оподаткуванню підлягає 7,36 кв.м. із розрахунку (67,36 кв.м.- 60 кв.м. (які не підлягають оподаткуванню в силу закону). Позивач також вважав, що податкові зобов`язання за 2020 та 2021 роки нараховані з порушенням строків давності. На його звернення від 10.05.2025 та 05.06.2025 відповідач не надав відповіді, чим порушив право на отримання вмотивованої відповіді. Наведені підстави, на думку позивача, є достатніми для задоволення його позовних вимог.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 р., ухваленим за результатом розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовну заяву задоволено частково.
Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо не розгляду заяви позивача від 10.05.2025 про повторний перерахунок податку на нерухоме майно з урахуванням пільги та строків давності та щодо не розгляду його клопотання від 05.06.2025 про відстрочення сплати податку на нерухоме майно у зв`язку з відкритим зверненням щодо перерахунку. У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.
Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку сторонами по справі.
Позивач в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення, яким визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення форми «Ф» від 10.03.2025 (усі 10 рішень); зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області провести перерахунок податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2022, 2023 та 2024 податкові роки, із застосуванням пільги у розмірі 60 квадратних метрів на сумарну площу житлової нерухомості; визнати протиправним формування податкового боргу позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, та зобов`язати ДПС його списати.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що ігнорування судом ненадання відповідачем ключових доказів щодо розрахунку ППР є істотним порушенням принципів обґрунтованості та змагальності та є достатньою підставою для скасування ППР як необґрунтованих. Скаржник/позивач вважає, що формування податкового боргу та відмова у скасуванні ППР в умовах встановленої судом протиправної бездіяльності щодо заяви платника про перерахунок та застосування пільги є неправомірними, оскільки ППР втрачають презумпцію правомірності та є наслідком порушення ДПС своїх публічних обов`язків.
Відповідач в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення суду скасувати в частині задоволених позовних вимог та винести нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник/відповідач зазначає про те, що за результатами пошуку в ІКС «Управління документами» за періоди з 01.05.2025 по 23.06.2025 у картотеці «ВХІДНІ» в графі «НАЗВА» по контексту «Маркевич Іван Вікторович» РНОКПП НОМЕР_1 записів не знайдено. Позивач долучає до матеріалів справи скріншоти відправлення листів, проте службою діловодства Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не підтверджено отримання та надходження вищезазначених листів. Відтак, жодні надходження за період 01.05.2025 по 23.06.2025 від ОСОБА_1 до Головне управління ДПС у Дніпропетровській області не надходили. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області діяло в спосіб та межах, визначених чинним законодавством України.
Сторони по справі також надали відзиви на апеляційні скарги.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено наступні обставини у справі:
ОСОБА_1 є власником двох об`єктів нерухомого майна: квартири загальною площею, 57.5 кв.м., розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (частка власності 100%); квартири загальною площею 88,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності 1/9). На підставі п.п.266.7.2 п.266.7 ст.266 ПК України контролюючим органом 10.03.2025р. були прийняті наступні податкові повідомлення-рішення, за якими позивачеві були визначені грошові зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за період – 2020-2024 роки, а саме: 
№0132716-2411-0462- НОМЕР_2 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 333,64 грн.;
№0132717-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2020 рік у розмірі 57,19 грн.;
№0132718-2411-0462-UA12020010000033698(по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2021 рік у розмірі 96,86 грн.;
№0132719-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2021 рік у розмірі 565,14 грн.;
№0132720-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 83,95 грн.;
№0132721-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2022 рік у розмірі 489,78 грн.;
№0132722-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 86,53 грн.;
№0132723-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2023 рік у розмірі 504,85 грн.;
№0132724-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_1 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 534,99 грн.;
№0132725-2411-0462-UA12020010000033698 (по квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ) визначено суму грошового зобов`язання за 2024 рік у розмірі 91,70 грн.
Не погоджуючись із вказаними сумами грошового зобов`язання, позивач через електронний кабінет платника податку звернувся до відповідача із заявою про повторний перерахунок податку на нерухоме майно з урахуванням пільги відповідно до п.п.266.4.1 ПК України від 10.05.2025, в якій просив скасувати згадані вище рішення та надати офіційну відповідь на його електронну адресу. Через електронний кабінет платника податку було подано до відповідача і клопотання про відстрочення сплати податку на нерухоме майно у зв`язку з відкритим зверненням щодо перерахунку від 05.06.2025. Зазначені заява позивача від 10.05.2025 та клопотання від 05.06.2025. були доставлені до органу ДПС 10.05.2025 та 05.06.2025, відповідно, про що свідчить зміст копії скріншоту із електронного кабінету позивача, де зазначено статус цих заяв «доставлено», наявної у справі. Докази розгляду зазначеної вище заяви позивача від 10.05.2025 та його клопотання від 05.06.2025 станом на момент розгляду даної справи, матеріали справи не містять та на вимогу суду відповідачем не надані.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду його заяви від 10.05.2025 та клопотання від 05.06.2025, а також протиправним нарахування податкового зобов`язання спірними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи частково позовну заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви позивача від 10.05.2025 про повторний перерахунок податку на нерухоме майно з урахуванням пільги та строків давності та клопотання від 05.06.2025 про відстрочення сплати податку на нерухоме майно у зв`язку з відкритим зверненням щодо перерахунку. Разом з цим, суд визнав правомірним нарахування позивачу податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відмовивши у скасуванні спірних податкових повідомлень-рішень. У зв`язку із цим суд відмовив і у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним формування податкового боргу та його списання.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Податковим кодексом України (ПК України).
Згідно пп. 266.1.1. п. 266.1. ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
Відповідно до пп. 266.2.1. п. 266.2. ст. 266 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.
Підпунктами 266.3.1., 266.3.2. п. 266.3. ст. 266 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток. База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності
За пп. 266.5.1. п. 266.5. ст. 266 Податкового кодексу України ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.
Згідно з пп. 266.6.1. п. 266.6. ст. 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.
Відповідно до пп. 266.7.1. п. 266.7. ст. 266 Податкового кодексу України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:
а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;
г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості.
Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.
За приписами пп. 266.7.2. п. 266.7. ст. 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, разом з детальним розрахунком суми/сум податку, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку та відповідні платіжні реквізити, визначені в абзаці першому цього підпункту, що надсилаються платнику податку, повинні містити щодо кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, зокрема, але не виключно, інформацію про адресу місцезнаходження об`єкта житлової та/або нежитлової нерухомості, його площу, ставки та надані фізичним особам пільги зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.
Отже, повноваження по обчисленню сум податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, покладено законодавцем на контролюючий орган. Способом реалізації таких законних повноважень є складання відповідного податкового повідомлення-рішення.
Суд першої інстанції за результатом здійснення перевірки правильності визначення спірними податковими повідомленнями-рішеннями податкового зобов`язання позивачу дійшов висновку про те, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, як контролюючий орган, прийняло спірні податкові повідомлення-рішення в межах своїх повноважень та у спосіб, передбачений Податковим кодексом України. 
Скаржник/позивач у своїй апеляційній скарзі наполягає на відсутності зрозумілого і прозорого розрахунку податкового зобов`язання, нарахованого спірними податковими повідомленнями-рішення. 
Відповідач, у свою чергу, вказує на те, що розрахунок суми податкового зобов`язання наведений безпосередньо у податкових повідомленнях-рішеннях за встановленою формою.
Незважаючи на те, що суд першої інстанції здійснив перевірку правильності вказаних розрахунків, колегія суддів, враховуючи зміст апеляційної скарги позивача, вважає за необхідне навести, для прикладу, розрахунок податкового зобов`язання за податковий період 2024 рік:
Загальна площа нерухомого майна складає 67,36 кв.м. (57,50 кв.м. + 9,86 кв.м.).
Встановлена пільга (пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПКУ) - 60 кв. м. 
Оподаткуванню підлягає 7,36 кв.м. 
Вартість 1 кв.м. за 2024 рік для визначення оподаткування – 85,2 грн. (7100 грн. (мінімальна заробітна плата станом на 01.01.2024)*1,2% (ставка визначена відповідно до рішення Дніпропетровської міської ради від 13.07.2022 № 2/24 «Про ставки та пільги зі сплати податку на нерухому майно, відмінне від земельної ділянки на території міста»).
Сума податку – 626,60 грн. (7,36 кв.м. х 85,2 грн.)
91,70 грн. (ППР №0132725-2411-0462-UA12020010000033698) + 534,99 грн. (ППР № 0132724-2411-0462-UA12020010000033698) = 626,69 грн.
Наведений у податкових повідомленнях-рішеннях розрахунок здійснюється контролюючим органом у відповідності до пп. 266.7.1. п. 266.7. ст. 266 Податкового кодексу України. Сума податку розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості. Саме такий розподіл і є незрозумілим для позивача. Однак, загальний (сумарний) розмір податку по всіх ППР за кожний рік підтверджує правильність розрахунку окремими ППР. 

Тобто, загальна сума податкового зобов`язання за 2024 рік (як і за 2020-2023 роки) нарахована у відповідності до вимог чинного законодавства, спірні податкові повідомлення-рішення прийняті відповідачем у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Податковим кодексом України, є правомірними та такими, що скасуванню не підлягають.
Колегія суддів відхиляє доводи скаржника/позивача про те, що бездіяльність відповідача з не розгляду його звернень є підставами для скасування спірних податкових повідомлень-рішень. Сплата податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом є конституційним обов`язком кожного згідно статті 67 Конституції України. 
З наведених підстав апеляційна скарги позивача залишається без задоволення.
Щодо доводів скаржника/відповідача про відсутність даних про надходження заяви та клопотання позивача.
Суд першої інстанції встановив, що позивач звернувся до відповідача через власний електронний кабінет платника податків. Його заява та клопотання від 10.05.2025 та 05.06.2025 отримали статус доставлених, що підтверджується знімками з екрана (скриншот), наданими позивачем. Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що не розгляд заяви та клопотання позивача в порядку та строки, встановлені чинним законодавством, є протиправною бездіяльністю відповідача, як суб`єкта владних повноважень. Колегія суддів, у свою чергу, зазначає, що відповідальність за ефективність впровадженої системи електронного комунікування між контролюючим органом та платником податків покладається на контролюючий орган. 
Оскільки висновки суду першої інстанції скаржником/відповідачем на стадії апеляційного провадження не спростовані, його апеляційна скарга також залишається колегією суддів без задоволення.
Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області - залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22 вересня 2025 р. в адміністративній справі №160/17125/25 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 14 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя Н.І. Малиш 

суддя О.О. Круговий