ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

12 травня 2026 року	м. Ужгород	№ 260/1874/26 	

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:
головуючої судді – Маєцької Н.Д. 
при секретарі судового засідання – Готра В.В.
за участю:
представника позивача – Ліуш Б.Б., 
представника відповідача – Горінецький О.Й.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС України у Закарпатській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, - 

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 12 травня 2026 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 15 травня 2026 року.

Головне управління ДПС у Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить: стягнути із ОСОБА_1 податковий борг у міжнародних правовідносинах, що виник перед Словацькою Республікою у розмірі 829728,33 грн. на банківський рахунок за такими реквізитами: міжнародний номер банківського рахунку (IBAN): SK9681800000007000450038, Ідентифікаційний код банку (ВІС): SPSRSKBA, Назва банку: Statna pokladnica, Назва власника рахунку: Financne riaditelstvo SR, адреса власника рахунку: Lazovna 63, Banska Bystrica, призначення платежу при переказі коштів: vymahanie82021.
24 березня 2026 року ухвалою судді Закарпатського окружного адміністративного суду відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі наявних у ній матеріалів. 
Ухвалою суду від 01 квітня 2026 року призначено адміністративну справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. 
Ухвалами суду від 23 квітня 2026 року відмовлено в задоволенні клопотань представника відповідача про зупинення провадження. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у відповідача наявна несплачена податкова заборгованість в міжнародних правовідносинах перед бюджетом іноземної держави – Словацької республіки у розмірі 16716,16 євро. Фінансовий директорат (фінансове управління) Словацької Республіки звернулось із листом від 21.10.2025 №544883/2025 та запитом №SK_UA_VYMAHANIE82021_rrrrrrrrrrrr_20211215_c_RR до Державної податкової служби України про стягнення податкової заборгованості з відповідача на загальну суму 16716,16 Євро. ДПС у свою чергу листом від 15.12.2025 направила вказаний запит з додатками за належністю до Головного управління ДПС у Закарпатській області. Відповідач засобами поштового зв`язку направив 24.12.2025 року відповідачу лист-повідомлення із запитом від Фінансового директорату (фінансового управління) Словацької республіки, однак поштове відправлення повернулося без вручення та на підставі ст. 42 ПК України вважається належним чином врученим платнику. Оскільки грошове зобов`язання відповідача у сумі 829728,33 грн. (16716,16 євро) в міжнародних відносинах є узгодженим, та податковий борг перед Словацькою Республікою несплачений відповідачем самостійно, то наявні підстави для звернення ГУ ДПС у Закарпатській області до суду із позовом про стягнення з відповідача податкового боргу у вищевказаній сумі.
Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, в зв`язку з тим, що відповідачу не було відомо про рішення Пряшівської митниці №680002333/2021 від 27.01.2021 року, №680035022/2021 від 13.08.2021 року, №680014896/2023 від 22.03.2023 року, №680036098/2025 від 15.05.2025 року, оскільки він не отримував їх ні особисто, ні засобами поштового чи іншого зв`язку. Про існування таких рішень відповідач дізнався 30.03.2026 року після ознайомлення його представником з матеріалами даної адміністративної справи. Відповідач надіслав засобами поштового зв`язку до Прящівської митниці через ГУ ДПС у Закарпатській області скарги про перегляд рішень №680002333/2021 від 27.01.2021, №680035022/2021 від 13.08.2021, №680014896/2023 від 22.03.2023, №680036098/2025 від 15.05.2025. З огляду на подання скарг на рішення компетентного органу іноземної держави, відповідач вважає, що спірна сума не є узгодженою, а відтак відсутні правові підстави вважати її податковим боргом та предметом судового стягнення.
Представник позивача надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що на момент розгляду справи відсутні відомості щодо прийняття до розгляду скарг відповідача, відкриття процедури (провадження) чи скасування рішень компетентним органом іноземної держави. У зв`язку з чим, вважає, що подання платником скарг не свідчить про автоматичну неузгодженість рішень про нарахування податкового боргу без встановлення вказаних обставин. 
В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити. 
В судовому засідання представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог, просив в їх задоволенні відмовити.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить наступних висновків.
Судом встановлено, що Фінансовий директорат (фінансове управління) Словацької Республіки звернулось із листом від 21.10.2025 №544883/2025 та запитом №SK_UA_VYMAHANIE82021_rrrrrrrrrrrr_20211215_c_RR до Державної податкової служби України про стягнення податкової заборгованості з відповідача на загальну суму 16716,16 Євро. 
Відповідно до листа Фінансового директорату (фінансового управління) Словацької Республіки від 21.10.2025 №544883/2025 заборгованість ОСОБА_2 становить 16716,16 євро а сформована на підставі: 
- рішення №680002333/2021 від 27.01.2021, яким боржнику нараховано акцизний податок на тютюнові вироби на суму 10384,34 Євро;
- рішення №680035022/2021 від 13.08.2021, яким боржнику нараховано штраф на суму 60,00 Євро; 
- рішення №680014896/2023 від 22.03.2023 про накладення витрат, пов`язаних зі зберіганням та знищенням конфіскованого предмета, у розмірі 41,32 Євро;
- рішення №680036098/2025 від 15.05.2025 про нарахування пені у розмірі 6230,50 Євро за прострочення платежу.
Державна податкова служба України листом від 15.12.2025 року №29544/7/99-00-13-02-02-07 направила указаний лист з додатками за належністю до Головного управління ДПС у Закарпатській області. 
ГУ ДПС у Закарпатській області листом від 22.12.2025 року № 25042/07-16-13-01-07 направило відповідачу копії документів компетентного органу іноземної держави.
Однак, вищевказаний лист не був вручений адресату та повернутий на адресу відправника за закінченням терміну зберігання. 
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі – ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Підпунктом 14.1.38. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання в міжнародних правовідносинах – це зобов`язання платника податків сплатити до бюджету іноземної держави відповідну суму коштів у порядку та строки, визначені законодавством такої іноземної держави.
Згідно підпункту 14.1.154. пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України податковий борг в міжнародних правовідносинах - грошове зобов`язання з урахуванням штрафних санкцій, пені за їх наявності та витрат, пов`язаних з його стягненням, несплачене в установлений строк, що на підставі відповідного документа іноземної держави є предметом стягнення, яке може бути звернуто відповідно до міжнародного договору України.
Порядок надання допомоги у стягненні податкового боргу в міжнародних правовідносинах регламентовано статтею 104 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 104.1. статті 104 Податкового кодексу України надання допомоги у стягненні податкового боргу в міжнародних правовідносинах, за міжнародними договорами України, здійснюється в порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням визначених цією статтею особливостей.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах» від 17.12.2008 № 677-VI ратифіковано Конвенцію про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах від 25.01.1988, яка набрала чинності для України 01.07.2009 (далі - Конвенція).
Згідно з статтею 1 Конвенції про взаємну адміністративну допомогу в податкових справах сторони з урахуванням положень глави IV надають одна одній адміністративну допомогу в податкових справах. Така допомога може включати у відповідних випадках заходи, яких уживають судові органи.
Така адміністративна допомога передбачає: a) обмін інформацією, зокрема одночасні податкові перевірки та участь у податкових перевірках за кордоном; b) допомогу в стягненні податків, зокрема заходи зі збереження суми податків; та c) вручення документів.
Сторона надає адміністративну допомогу незалежно від того, що відповідна особа є резидентом або громадянином Сторони чи будь-якої іншої держави.
Стягнення податкової заборгованості регламентовано статтею 11 Конвенції. Відповідно до пункту 1 статті 11 Конвенції на прохання запитуючої держави запитувана держава з урахуванням положень статей 14 й 15 вживає необхідних заходів для стягнення податкової заборгованості, належної до сплати першій державі, ніби ця заборгованість, виникла в запитуваній державі.
Згідно з пунктом 2 статті 11 Конвенції положення пункту 1 застосовуються лише до податкової заборгованості, яка є предметом документа, що дозволяє примусове стягнення заборгованості в запитуючій державі, та, якщо відповідні Сторони не домовилися про інше, яка не оспорюється. Проте, якщо заборгованість, лічиться за особою, яка не є резидентом запитуючої держави, застосовується лише пункт 1, коли відповідні Сторони не домовилися про інше, у випадках, коли заборгованість не може більше оспорюватися.
Пунктом 3 статті 11 Конвенції зобов`язання надавати допомогу в стягненні податкової заборгованості стосовно померлої особи чи її майна обмежується вартістю цього майна чи власності, набутої кожним бенефіціаром майна, залежно від того, чи повинна заборгованість стягуватися з майна чи з бенефіціарів такого майна.
Відповідно до пункту 1 статті 13 Конвенції до прохання про надання адміністративної допомоги згідно із цим розділом додаються:
a) заява про те, що заборгованість стосується податку, до якого застосовується ця Конвенція, та, у випадку стягнення, про те, що з урахуванням пункту 2 статті 11 заборгованість не оспорюється або не може оспорюватися;
b) офіційна копія документа, що дозволяє примусове стягнення заборгованості в запитуючій державі; та
c) будь-який інший документ, необхідний для здійснення стягнення чи заходів зі збереження суми податків.
Згідно з пунктом 2 статті 13 Конвенції документ, що дозволяє примусове стягнення в запитуючій державі, у відповідних випадках і згідно з положеннями, чинними в запитуваній державі, приймається, визнається, доповнюється або замінюється якнайскоріше від дати отримання прохання про надання допомоги документом, що дозволяє примусове стягнення в запитуваній державі.
Пунктом 14.1.53. пункту 14.1. статі 14 Податкового кодексу України визначено, що документ іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах - рішення компетентного органу іноземної держави про нарахування податкового боргу до бюджету такої держави, що на запит зазначеного компетентного органу відповідно до міжнародного договору України підлягає виконанню на території України.
Згідно з пунктом 104.2. статті 104 Податкового кодексу України контролюючий орган після отримання документа іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах, у тридцятиденний строк визначає відповідність такого документа міжнародним договорам України. У разі невідповідності такого документа повертає його компетентному органу іноземної держави. Якщо зазначений документ визнано таким, що відповідає міжнародним договорам України, контролюючий орган надсилає платнику податків податкове повідомлення в міжнародних правовідносинах у порядку, передбаченому статтею 42 цього Кодексу.
Пунктом 104.3 статті 104 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг в міжнародних правовідносинах перераховується у гривні за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, визначеним Національним банком України на день надсилання такому платнику податків податкового повідомлення.
Вручення документів регламентована статтею 17 Конвенції.
Так, відповідно до пункту 1 статті 17 Конвенції на прохання запитуючої держави запитувана держава вручає адресату документи, зокрема ті, які стосуються судових рішень, що надсилаються запитуючою державою та стосуються податку, до якого застосовується ця Конвенція.
Пунктом 2 статті 17 Конвенції запитувана держава здійснює вручення документів:
a) у спосіб, установлений її внутрішнім законодавством для вручення документів суттєво подібного характеру;
b) настільки, наскільки це можливо, у конкретний спосіб, про який попросила запитуюча держава, або в спосіб, який найбільше схожий на такий спосіб і передбачений її законодавством.
Згідно з пунктом 3 статті 17 Конвенції будь-яка Сторона може здійснювати вручення документів особі, яка знаходиться на території іншої Сторони, безпосередньо поштою.
Відповідно до пункту 4 статті 17 Конвенції ніщо в цій Конвенції не тлумачиться як таке, що робить не дійсним будь-яке вручення документів Стороною відповідно до її законодавства.
Пунктом 5 статті 17 Конвенції визначено, що коли документ вручається відповідно до цієї статті, додання його перекладу не є обов`язковим. Проте у випадках, коли відомо, що адресат не розуміє мови, якою складено цей документ, запитувана держава вживає заходів для забезпечення його перекладу або підготовки його стислого викладу своєю офіційною мовою або однією зі своїх офіційних мов. Вона може також звернутися до запитуючої держави з проханням забезпечити або переклад документа, або додання до нього його стислого викладу однією з офіційних мов запитуваної держави, Ради Європи чи ОЕСР.
Узгодження суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах визначено статтею 105 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктом 105.1. статті 105 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків вважає, що податковий борг в міжнародних правовідносинах, визначений контролюючим органом на підставі документа іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу, не відповідає дійсності, такий платник податків має право протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення в міжнародних правовідносинах про визначення податкового боргу в міжнародних правовідносинах, подати через контролюючий орган компетентному органу іноземної держави скаргу про перегляд такого рішення.
Відповідно до пункту 105.2. статті 105 Податкового кодексу України у період оскарження суми грошового зобов`язання в міжнародних правовідносинах таке зобов`язання не може бути податковим боргом до отримання від компетентного органу іноземної держави остаточного документа про нарахування податкового боргу в міжнародних правовідносинах. Такий документ надсилається контролюючим органом платнику податків разом з податковим повідомленням в міжнародних правовідносинах у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу. Таке податкове повідомлення в міжнародних правовідносинах не підлягає адміністративному оскарженню.
Водночас, заходи щодо стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах урегульовано статтею 107 Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 107.1. статті 107 Податкового кодексу України контролюючий орган самостійно перераховує у гривні суму податкового боргу в міжнародних правовідносинах та здійснює заходи щодо стягнення суми податкового боргу платника податку не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку сплати податку і збору в іноземній державі, зазначеного у документі компетентного органу іноземної держави, за яким здійснюється стягнення суми податкового боргу в міжнародних правовідносинах. Граничний строк стягнення податкового боргу в міжнародних правовідносинах визначається відповідно до пункту 102.4 статті 102 цього Кодексу, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.
Як вже встановлено судом, Фінансовий директорат (фінансове управління) Словацької Республіки звернувся із листом від 21.10.2025 №544883/2025 та запитом №SK_UA_VYMAHANIE82021_rrrrrrrrrrrr_20211215_c_RR до Державної податкової служби України про стягнення податкової заборгованості з відповідача на загальну суму 16716,16 Євро, яка сформована на підставі: 
- рішення №680002333/2021 від 27.01.2021, яким боржнику нараховано акцизний податок на тютюнові вироби на суму 10384,34 Євро;
- рішення №680035022/2021 від 13.08.2021, яким боржнику нараховано штраф на суму 60,00 Євро; 
- рішення №680014896/2023 від 22.03.2023 про накладення витрат, пов`язаних зі зберіганням та знищенням конфіскованого предмета, у розмірі 41,32 Євро;
- рішення №680036098/2025 від 15.05.2025 про нарахування пені у розмірі 6230,50 Євро за прострочення платежу.
В той же час, суд констатує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення відповідачу зазначених рішень компетентного органу Словацької республіки.
Судом встановлено, що відповідачем через ГУ ДПС у Закарпатській області в порядку статті 105 Податкового кодексу України до компетентного органу іноземної держави (Пряшівської митниці) подано скарги від 03.04.2026 року про перегляд рішень № 680002333/2021 від 27.01.2021 року , № 680035022 від 13.08.2021 року та скарги від 08.04.2026 року про перегляд рішень № 680014896/2023 від 22.03.2023 року, № 680036098/2025 від 15.05.2025 року, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Листами ГУ ДПС у Закарпатській області від 09.04.2026 року № 6559/6/07-16-13-01-07, від 14.04.2026 року № 2037/8/07-16-13-01-05 та представником відповідача в судовому засіданні підтверджено направлення за належністю (до ДПС) скарг ОСОБА_1 . 
Крім того, представник позивача в судовому засіданні підтвердив факт направлення ДПС зазначених скарг до компетентного органу іноземної держави.
При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про те, що сам факт подання відповідачем скарг до компетентного органу іноземної держави не свідчить про неузгодженість визначених грошових зобов`язань, з огляду на те, що норма п. 105.2 ст. 105 ПК України не ставить виникнення правових наслідків оскарження у залежність від факту відкриття відповідного провадження компетентним органом іноземної держави, прийняття скарги до розгляду, оскільки визначальним є сам факт реалізації платником податків права на оскарження рішення компетентного органу іноземної держави. 
Як вже встановлено судом, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення відповідачу вищевказаних рішень компетентного органу Словацької республіки, якими відповідачу визначено грошові зобов`язання. 
З огляду на вищенаведене, на переконання суду, відсутні підстави вважати доведеним факт обізнаності відповідача про нараховані йому грошові зобов`язання у відповідні строки. 
При цьому, суд враховує, що відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2026 року позивач з 17.05.2023 року перебуває на військовій службі, що об`єктивно впливало на можливість своєчасного отримання кореспонденції та реалізації права на звернення до компетентного органу іноземної держави. 
За таких обставин, посилання позивача на пропуск відповідачем строку, визначеного п. 105.1 ст. 105 ПК України є необґрунтованими, оскільки неможливо встановити момент початку перебігу такого строку, а проходження відповідачем військової служби додатково свідчить про наявність об`єктивних обставин, які могли вплинути на своєчасність реалізації відповідачем права на оскарження вищевказаних рішень компетентного органу Словацької республіки. . 
Крім того, суд зауважує, що положення п. 105.1 ст. 105 ПК України не містять заборони на подання скарги після спливу зазначеного строку, а також не передбачають автоматичної втрати платником права на оскарження у разі його пропуску, особливо за відсутності доказів належного повідомлення особи про прийнятті рішення.
Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що на момент розгляду справи, визначені компетентним органом іноземної держави грошові зобов`язання є такими, що оскаржені відповідачем, а відтак не є узгодженими в розумінні положень ПК України. 
Відтак, оскільки визначені компетентним органом іноземної держави суми грошових зобов`язань не набули статусу податкового боргу в розумінні п. 105.2 ст. 105 ПК України, то правові підстави для їх стягнення в судовому порядку на даний час відсутні, що свідчить про передчасність позовних вимог. 
У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд – 
ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви Головного управління ДПС України у Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Волошина, буд. 52, код ЄДРПОУ ВП 44106694) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про стягнення податкового боргу – відмовити. 

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи здійснювався в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя	Н.Д. Маєцька