Справа № 627/175/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2026 року с-ще Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Каліберди В.А.,
секретаря судового засідання- Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Краснокутськ Богодухівського району Харківської області у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 

ВСТАНОВИВ:

До Краснокутського районного суду Харківської області через систему "Електронний суд" надійшла позовна заява АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 , в якій представник позивача Донцова Є.О. просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 1001775730901 від 24.12.2020 у розмірі 20120,76 грн, за кредитним договором № 1001824306601 від 25.02.2021 у розмірі 40861,61 грн, а всього в розмірі 60982,37 грн, а також стягнути витрати зі сплати судового збору в сумі 2662,40 грн
Позов мотивований тим, що між АТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та відповідачем, ОСОБА_1 укладено кредитні договори: 24.12.2020 - кредитний договір №1001775730901, за яким позичальнику надано кредит у сумі 20001 грн.; 2. 25.02.2021 - кредитний договір №1001824306601, за яким позичальнику надано кредит у сумі 31872 грн. 
Позивач свої зобов`язання за кредитними договорами виконало в повному обсязі, а саме на підставі укладених договорів надало відповідачу кредитні кошти.
Відповідач не виконує свої кредитні зобов`язання належним чином довготривалий строк. Заборгованість відповідача перед позивачем станом на 05.01.2026 склала: 1) по кредитному договору від 24.12.2020 № 1001775730901 – 20120,76 грн., з яких: 9139,14 грн – заборгованість за кредитом; 3,07 грн – заборгованість процентами; 10978,55 грн – заборгованість за комісією; 2) по кредитному договору від 25.02.2021 № 1001824306601- 40861,61 грн, з яких: 17262,25 грн – заборгованість за кредитом; 6,32 грн – заборгованість процентами; 23593,04 грн – заборгованість за комісією. Тобто загальна сума заборгованості по вищевказаним кредитним договорам станом на 05.01.2026 склала 60982,37 гривень. 
Оскільки, всупереч умов договору відповідач не виконав свого зобов`язання, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.
Ухвалою судді Краснокутського районного суду Харківської області від 04.03.2026 вказаний позов прийнято до провадження, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, у судове засідання не з`явилися.
Представник позивача до судового засідання не з`явилася, у позовній заяві просила проводити розгляд справи без участі представника банку, не заперечувала щодо розгляду справи в заочному порядку.
Відповідач до судового засідання не з`явився, 29.04.2026 року надав до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути в його відсутність, позов визнає частково в розмірі 26410,78 грн, а саме: по кредитному договору № 1001775730901 від 24.12.2020 у сумі 9142,21 грн., з яких: 9139,14 грн – заборгованість за кредитом; 3,07 грн – заборгованість за процентами; по кредитному договору № 1001824306601 від 25.02.2021 у сумі 17268,57 грн, з яких: 17262,25 грн – заборгованість за кредитом; 6,32 грн – заборгованість за процентами. В частині позовних вимог про стягнення заборгованості за комісією по вказаним договорам у загальному розмірі 34571,59 грн не визнає, просить відмовити у задоволенні, зазначивши, що, оскільки позичальнику встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за Законом України «Про споживче кредитування» повинні надаватися безоплатно, тому положення кредитних договорів, укладених 24.12.2020 та 25.02.2021 між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ», щодо обов`язку сплачувати комісію за обслуговування кредитної заборгованості є нікчемними. Таким чином, включення банком до суми заборгованості за договорами складової заборгованості за комісією вважає необґрунтованим. Тому, вважає вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за комісією в цій частині задоволенню не підлягають.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.12.2020 року ОСОБА_1 підписав заяву № 1001775730901 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить надати йому споживчий кредит, шляхом банківського переказу на рахунок отримувача на суму 20001 грн на строк 24 місяці.
Крім того, ОСОБА_1 25.02.2021 року підписав заяву № 1001824306601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Зі змісту заяви вбачається, що ОСОБА_1 прохав надати йому споживчий кредит на суму 31872 грн.
Підписанням вказаних заяв відповідач беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію ПАТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (ДКБО), яка розміщена на сайті ПАТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані йому в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін), і погоджується з тим, що може обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладення договору страхування, підписанням заяви підтверджує свою згоду на укладення договору страхування на зазначених нижче умовах.
Заявами передбачено платіжні періоди; строки дії кредиту, процентні ставки за користування кредитом, розміри мінімальних платежів, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості та інші умови.
До заяв позивачем додано загальні умови договорів кредитування, паспорти споживчого кредиту, які підписані відповідачем.
У постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 583/3343/19 (провадження № 61-22778св19), від 21 жовтня 2020 року у справі № 194/1387/19 (провадження № 61-7416св20) у спорах між фізичною особою та банком, суди виходили з того, що матеріали справи містять паспорт споживчого кредиту, тобто інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит (стандартизована форма). Вказаний документ підписано позичальником, при цьому вказано, що він підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані виходячи із обраних ним умов кредитування. Тобто суди виходили з того, що паспорт споживчого кредиту є пропозицією укласти кредитний договір, коли особа, ознайомившись із паспортом споживчого кредиту, власним підписом підтверджує отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, наданою виходячи із обраних ним умов кредитування.
Отже, сторони у належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
На підтвердження факту перерахування позивачем відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 20001 грн відповідно до договору № 1001775730901 від 24.12.2020 до позовної заяви додано платіжну інструкцію №TR.46467969.43827.8810 від 24 грудня 2020 року. 
Також, на підтвердження факту перерахування позивачем відповідачу ОСОБА_1 кредитних коштів у розмірі 31872 грн відповідно до кредитного договору № 1001824306601 від 25.02.2021 до позовної заяви додано платіжну інструкцію №TR.47675189.52584.8810 від 25 лютого 2021 року.
Відповідач погодився з умовами заяв, про що свідчить наявність власноручного підпису в них, визначено строки кредитування, розмір відсоткової ставки, розмір щомісячних платежів, схема повернення кредиту, розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості, тощо.
АТ «ПУМБ» свої зобов`язання за договорами виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договорами. 
В порушення умов кредитних договорів, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання не виконав. 
До загальних засад цивільного законодавства належать справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 статті 3 ЦК України). Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001775730901 від 24.12.2020 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» становить 20120,76 грн, з яких: 9139,14 грн - заборгованість за сумою кредиту; 3,07 грн – заборгованість за процентами, 10978,55 грн - заборгованість за комісією.
Із розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1001824306601 від 25.02.2021 вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «ПУМБ» становить 40861,61 грн, з яких: 17262,25 грн - заборгованість за сумою кредиту; 6,32 грн – заборгованість за процентами, 23593,04 грн - заборгованість за комісією.
Тобто, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 по вищевказаним кредитним договорам станом на 05.01.2026 склала 60982,37 грн.
АТ «ПУМБ» 06.01.2026 за вих. №КНО-44.2.2/1000 направив письмову вимогу (повідомлення) відповідачу на адресу місця проживання, однак у наданий строк заборгованість відповідачем погашена не була.
Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ "ПУМБ").
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ПУМБ» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що АТ «ПУМБ» вправі вимагати захисту своїх прав через суд, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Як вбачається з розрахунків заборгованості та виписок з банківського рахунку відповідача, ним вчинялися дії для погашення заборгованості, але не у повному обсязі.
Відповідач не надав даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями у добровільному порядку.
Отже, суд вважає доведеними вимоги позивача в частині стягнення заборгованості з відповідача за кредитним договором від 24.12.2020 № 1001775730901 у сумі 9142,21 грн., з яких: 9139,14 грн – заборгованість за кредитом; 3,07 грн – заборгованість за процентами; за кредитним договором № 1001824306601 від 25.02.2021 у сумі 17268,57 грн, з яких: 17262,25 грн – заборгованість за кредитом; 6,32 грн – заборгованість за процентами.
Що стосується стягнення заборгованості за комісією, суд зазначає наступне.
Пунктом 4 заяви від 24.12.2020 та заяви від 25.02.2021 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, які підписані власноруч сторонами, передбачено щомісячну комісію за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 4,99 %. Також, вона встановлена у графіку платежів.
Згідно ч. 1 та 2 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Правилами ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування» визначено, що умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Таким чином, ЗУ «Про споживче кредитування» безпосередньо передбачено право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
На виконання вимог, у тому числі, п. 4 ч. 1 ст. 1 та ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про споживче кредитування», Правління НБУ постановою № 49 від 08.06.2017 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління НБУ «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту» № 168 від 10.05.2007.
Відповідно до п. 5 Правил про споживчий кредит, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.
Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, що передбачено п.8 Правил про споживчий кредит.
Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит, загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, уключаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.
З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості або надання кредиту може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 11, ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про споживче кредитування».
Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у п.31.29 постанови від 13.07.2022 у справі № 496/3134/19.
За обставинами цієї справи, сплата позичальником комісії за послуги банку передбачена умовами договорів. Однак, у договорах не зазначено які саме послуги, пов`язані з обслуговуванням чи наданням кредиту виконує позивач за сплачену позичальником комісію.
Так, у даному випадку сторонами встановлено комісію за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 4,99%, тобто фактично встановлено плату позичальника за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо передбачена ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про споживче кредитування». При цьому інших дій, окрім надання безоплатної, за вимогами законодавства інформації по кредиту на користь позичальника кредитор за сплачену комісію вчиняти не повинен.
Відтак, заборгованість за комісією у сумі 10978,55 грн за договором № 1001775730901 від 24.12.2020 та у сумі 23593,04 грн за договором № 1001824306601 від 25.02.2021 стягненню з відповідача не підлягає.
Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина четверта статті 12 ЦПК України).
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суду встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).
Згідно зі статтею 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
З урахуванням встановленого та положень вказаних норм, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами та має непогашену заборгованість.
Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Враховуючи диспозитивність цивільного судочинства та принцип змагальності, надані позивачем розрахунки, та те, що відповідач в добровільному порядку не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого існує у відповідача заборгованість, суд дійшов висновку щодо часткової обґрунтованості заявлених вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Суд, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів відповідно до ст. 89 ЦПК України, дійшов висновку про часткову доведеність позивачем заявлених вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами в розмірі 26410,78 грн (за договором від 24.12.2020 № 1001775730901 у сумі 9142,21 грн., з яких: 9139,14 грн – заборгованість за кредитом; 3,07 грн – заборгованість за процентами; по кредитному договору від 25.02.2021 за № 1001824306601 у сумі 17268,57 грн, з яких: 17262,25 грн – заборгованість за кредитом; 6,32 грн – заборгованість за процентами), тобто позовні вимоги АТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню.
Щодо сплати судового збору.
За приписами ч. 1. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2662,40 грн. 
Ціна позову по вказаній справі складає 60982,37 грн, розмір задоволених позовних вимог - 26410,78 грн (43,31%). 
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог на 43,31 % від заявленої до стягнення суми заборгованості, тому судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача, становить 1153,09 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 2, 77-78, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 351-355 ЦПК України, ст.ст. 1, 3, 207, 509, 526, 549, 551, 625, 526, 626 , 628, 633, 634, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) заборгованість за кредитними договорами у розмірі 26410 (двадцять шість тисяч чотириста десять) грн 78 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» (ЄДРПОУ 14282829, місцезнаходження: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, 04070) судовий збір у розмірі 1153 (одна тисяча сто п`ятдесят три) грн 09 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.
Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду. 
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
позивач - Акціонерне товариство «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ЄДРПОУ 14282829, адреса: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, б. 4.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Суддя  Каліберда В. А.