Справа № 560/21233/25
	
РІШЕННЯ
іменем України

24 червня 2026 року	м. Хмельницький	

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача, в якому просить:
1. Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів/військового квитка серії НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
2. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 внести відомості до Єдиного державного, реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, військового квитка серії НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку, відповідно до відомостей, зазначених у висновку ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 від 21.03.2023 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що на підставі висновку військово-лікарської комісії (ВЛК) від 21.03.2023 року його було визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку. На виконання цього рішення 22.05.2023 року уповноважена особа відповідача вилучила у нього військовий квиток серії НОМЕР_1 для внесення відповідних відомостей за розпискою № 31.
Однак за допомогою застосунку «Резерв+» позивач згодом виявив, що інформацію про його виключення з військового обліку до Реєстру внесено не було. Натомість він досі відображається у системі як військовозобов`язаний, що перебуває на обліку на посаді командира відділення водолазних робіт.
20.11.2025 року позивач письмово звернувся до начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про виправлення недостовірних даних та внесення актуальних відомостей до Реєстру щодо його непридатності та виключення з обліку. Проте листом від 24.11.2025 року № 2/6686 відповідач безпідставно відмовив у задоволенні заяви та запропонував позивачу повторно пройти ВЛК.
Позивач вважає такі дії та бездіяльність відповідача протиправними, оскільки рішення ВЛК від 21.03.2023 року є чинним, не скасованим і не зміненим. Обов`язок щодо належного ведення Реєстру та своєчасного внесення змін за законом покладено саме на відповідача. Враховуючи викладене, позивач просить суд зобов`язати ТЦК та СП внести інформацію про його виключення з військового обліку до Реєстру.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).
Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд справи, правом на подання відзиву на адміністративний позов у наданий йому ухвалою строк не скористався, жодних документів до суду не подав.
Відповідно до ч.6 ст.162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.
21 березня 2023 року військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 було проведено медичний огляд ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ). За результатами огляду було складено Довідку ВЛК № 21/467 (протокол № 56) та відповідну Виписку з книги протоколів засідань ВЛК № 369, копії яких завірені КНП «Полонська міська багатопрофільна лікарня ім. Наталії Савеліївни Говорун».
Згідно з вказаними медичними документами, у ОСОБА_1 встановлено діагноз: виразкова хвороба шлунку та 12-палої кишки, рубцева деформація 12-палої кишки, часті кровотечі; цукровий діабет ІІ типу, субкомпенсований, інсулінозалежний; хронічний панкреатит, ст. н/ремісії. На підставі статей 53-а, 54-в та 13-в графи ІІ Розкладу хвороб (наказ МОУ № 402) ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
22 травня 2023 року начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 підполковник ОСОБА_2 видав ОСОБА_1 Розписку № 31 про те, що у останнього прийнято для зберігання військово-обліковий документ - військовий квиток серії НОМЕР_1 з метою внесення змін військово-облікових даних. 
За даними інформаційних систем, відображених, зокрема, у застосунку «Резерв+», станом на листопад 2025 року відомості про виключення ОСОБА_1 з військового обліку на підставі вищевказаної постанови ВЛК до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів внесені не були. Позивач продовжує обліковуватись у статусі військовозобов`язаного за спеціальністю "командир відділення водолазних робіт".
21 листопада 2025 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із письмовою заявою про виправлення недостовірних відомостей у Реєстрі та внесення актуальних даних щодо його непридатності до військової служби й виключення з обліку.
24 листопада 2025 року ІНФОРМАЦІЯ_3 за підписом начальника відділу підполковника ОСОБА_3 надіслав позивачу лист-відповідь за № 2/6686. У цьому листі відповідач, посилаючись на постанову КМУ від 16.08.2024 № 932 щодо експериментального проекту автоматичної верифікації даних, Закон України № 3621-ІХ (стосовно скасування статусу "обмежено придатний") та Наказ МОУ № 490 від 14.08.2008, повідомив, що для виключення з військового обліку позивачу необхідно особисто звернутися до ТЦК та СП для отримання направлення на ВЛК, пройти повторний медичний огляд та підтвердити непридатність до військової служби.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із положеннями статті 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).
Згідно із частиною першою статті 1 Закону №2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Частина друга статті 1 Закону №2232-XII передбачає, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Відповідно до частини третьої статті 1 цього Закону військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
За змістом частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:
допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;
військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;
військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;
резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
Відповідно до частин першої та другої статті 14 Закону №2232-XII взяття громадян України на військовий облік призовників проводиться з метою визначення наявних людських ресурсів, встановлення освітнього рівня, вивчення особистих якостей. Взяття громадян України на військовий облік призовників здійснюється у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки за місцем проживання.
Відповідно до частини першої статті 34 Закону №2232-ХІІ персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Згідно з частиною п`ятою статті 1 Закону №2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.
У зв`язку з введенням Указом Президента України №65/2022 від 24.02.2022 в Україні воєнного стану, з метою запровадженням та виконанням заходів вказаного правового режиму, направлених на забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та на виконання Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію» здійснюється призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації.
Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).
У статті 1 Закону №3543-ХІІ визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.
Відповідно до частини восьмої статті 4 Закону №3543-ХІІ, з моменту оголошення мобілізації (крім цільової) чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
На час особливого періоду дія будь-яких прийнятих до настання цього періоду нормативно-правових актів, що передбачають скорочення чисельності, обмеження комплектування або фінансування Збройних Сил України, інших військових формувань чи правоохоронних органів спеціального призначення, зупиняється.
Абзацом другим частини першої статті 22 Закону №3543-ХІІ визначено, що громадяни зобов`язані, зокрема, з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.
Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися: військовозобов`язані та резервісти, які приписані до військових частин для проходження військової служби у воєнний час або до інших підрозділів чи формувань для виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, - на збірні пункти територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними повістках або мобілізаційних розпорядженнях; резервісти, які проходять службу у військовому резерві, - до військових частин у строки, визначені командирами військових частин; військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку; військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом керівників відповідних підрозділів; особи, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту (частина третя статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України (частина 5 статті 22 Закону №3543-ХІІ).
Наказом Міністра оборони України 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яке зареєстровано в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 за №1109/15800 (далі - Положення №402).
Пунктом 1.2 розділу І Положення №402 передбачено, що військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання (пункт 2.1 розділу І Положення № 402).
Пункт 1.1 розділу ІІ Положення № 402 визначає, що медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону (далі - інші військові формування), у мирний час та під час дії особливого періоду. При встановленні діагнозу насамперед враховуються результати фізикального обстеження та спеціальних досліджень. Якщо дані попередньої медичної документації не співпадають з результатами актуального обстеження, проводиться спільний огляд (консиліум) за участі провідних (головних) медичних фахівців, під час якого може прийматись рішення про неврахування контраверсійних результатів попередніх досліджень (документів, виписок, заключень тощо) та госпіталізацій при винесенні експертного рішення.
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності: до військової служби призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти); військовослужбовців до військової служби; військовослужбовців до військової служби за військовою спеціальністю; військовослужбовців, призовників, військовозобов`язаних та резервістів до служби в Десантно-штурмових військах, на підводних човнах, надводних кораблях, у морській піхоті, підрозділах спеціального призначення; кандидатів на навчання у ВВНЗ, ліцеїстів; кандидатів до військової служби за контрактом; кандидатів до участі у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки (далі - МО) та у складі національного персоналу; військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ) та мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; військовослужбовців до служби у спеціальних спорудах; а також з метою визначення: можливості проходження військової служби військовослужбовцями та проживання членів їх сімей за кордоном; необхідності в тривалому спеціалізованому лікуванні, медичному спостереженні або в навчанні (вихованні) у спеціалізованих навчальних закладах членів сімей військовослужбовців, транспортабельності їх за станом здоров`я; потреби у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва); потреби у тривалому лікуванні.
Згідно з абзацом 1 пункту 3.8 глави 3 розділу II Положення №402 постанови ВЛК ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу.
Так, абзацом 2 підпункту «б» пункту 20.3 глави 20 розділу II Положення №402 передбачено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших осіб ВЛК приймається постанова, в тому числі, такого змісту: «Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку».
Суд встановив, що 21 березня 2023 року ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 за результатами медичного огляду позивача прийняла постанову, оформлену довідкою № 21/467 та випискою з протоколу № 369, якою позивача визнано непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку на підставі статей 53-а, 54-в та 13-в графи ІІ Розкладу хвороб Положення №402.
Матеріали справи свідчать, що вказана постанова ВЛК від 21.03.2023 року є чинною, у встановленому законом порядку не скасовувалась, не змінювалась та не визнавалась недійсною ні вищою за ієрархією ВЛК, ні в судовому порядку. З огляду на це, зазначений медичний документ є остаточним актом індивідуальної дії, що підтверджує втрату позивачем статусу військовозобов`язаної особи в розумінні Закону № 2232-ХІІ та звільнення його від виконання військового обов`язку.
На виконання зазначеної постанови ВЛК відповідач 22.05.2023 року вилучив у позивача військовий квиток серії НОМЕР_1 для внесення відомостей про виключення з обліку. Попри це, відповідач покладений на нього законом обов`язок щодо належного оформлення облікових документів та внесення відповідних відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не виконав, у зв`язку з чим у базах даних позивач досі відображається як діючий військовозобов`язаний.
Суд відхиляє посилання відповідача у листі від 24.11.2025 року № 2/6686 на постанову КМУ від 16.08.2024 № 932 та Закон України № 3621-ІХ як на підставу для зобов`язання позивача повторно пройти ВЛК. Нормативно-правові акти, що регулюють питання скасування статусу "обмежено придатний" чи запроваджують експериментальні проекти щодо автоматичної верифікації даних, не мають зворотної сили в часі та не скасовують правових наслідків постанов ВЛК про повну непридатність з виключенням з військового обліку, які були прийняті раніше та є чинними.
Отже, не вносячи належні відомості до Реєстру та до військового квитка позивача після винесення постанови ВЛК від 21.03.2023 року, та безпідставно відмовивши у задоволенні письмової заяви позивача від 21.11.2025 року, відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відповідач, не надавши відзиву на позов, не спростував доводів позивача та не довів правомірності своєї поведінки. 
Зважаючи на те, що бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 порушує права позивача та створює для нього протиправне правове обтяження у вигляді безпідставного перебування на військовому обліку, суд доходить висновку, що обраний позивачем спосіб захисту шляхом визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії є належним та ефективним.
За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн, тому ці витрати необхідно стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо внесення відомостей до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до військового квитка серії НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 внести відомості до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та до військового квитка серії НОМЕР_1 про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби з виключенням з військового обліку.
Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:	ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) 	
Відповідач:	ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 ) 	

Головуючий суддя 		В.К. Блонський