Компаніївський районний суд Кіровоградської області 

Справа № 391/170/26 
Провадження № 2/391/248/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2026р.	селище Компаніївка	

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого судді Козюменської В.В.,
секретаря судового засідання Рогожкіної І.Ю.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Компаніївка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнутих з ОСОБА_2 на її користь рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2000 року (справа№ 2/664/2000), з твердої грошової суми в розмірі 30 гривень на аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу (заробітку), щомісячно.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилається на те, що до 2000 року проживала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З вини відповідача під час спільного проживання між ними виникали сварки, відповідач неодноразово наносив їй тілесні ушкодження. На початку 2000 р. відповідач наніс їй тілесні ушкодження, внаслідок яких вона тривалий час лікувалася та отримала інвалідність 3 групи. Після чого шлюб між ними було розірвано. Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2000 року з відповідача стягнуто аліменти на її утримання в сумі 30 гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2000. На даний час встановлений судом розмір аліментів не забезпечує належного рівня її проживання та не відповідає її фактичним потребам. Матеріальний стан відповідача теж змінився, він отримує пенсію, має стабільний дохід. Визначений рішенням суду розмір аліментів є недостатнім, у зв`язку з чим просить суд змінити стягнуті судом аліменти з твердої суми на частку від доходу відповідача у розмірі 1/4 частини.
Ухвалою суду від 20.03.2026 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.28).
Ухвалою суду від 06.04.2026 витребувано з канцелярії Компаніївського районного суду Кіровоградської області матеріали цивільної справи № 2/664/2000 для огляду в судовому засіданні (а.с.34).
Сторони в судове засідання не з`явилися, від представника позивача адвоката Гольфіндера С.К. надійшла заява, в якій представник позивача підтримав позовні вимоги, просив проводити судовий розгляд справи без його участі та участі позивачки. 
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Судову кореспонденцію (повістку, позовну заяву з додатками) надіслано відповідачу ОСОБА_2 за адресою реєстрації, конверт повернувся до суду без вручення з відміткою Укрпошти «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.30,36,54), що є, відповідно до правової позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 13.05.2024 у справі № 755/4829/23, належним повідомленням учасника справи. Крім того, відповідачем було отримано судову повістку 25.04.2026 р.(а.с.46).
Відповідачем відзив на позов, будь-яких клопотань до суду подано не було.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що належним чином повідомлений про розгляд справи відповідач відзиву на позовну заяву не подав, представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно матеріалів цивільної справи №2-664, позивач ОСОБА_1 звернулася 01.08.2000 р. до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який в 1989 році заподіяв їй тяжкі тілесні ушкодження, через що вона довгий час лікувалася, як наслідок, отримала другу групу інвалідності, яку в 1997 році перевели на третю. Керуючись ст. 32 КпШС, просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі не менше 30 грн. щомісяця. До позову надала ряд медичних епікризів, заключень. 
В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про розірвання шлюбу згідно якого шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано 22.06.2000 р. 
Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2000 р. на підставі ст. 32 КпШС стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь ОСОБА_1 в сумі 30 грн. щомісячно, розпочинаючи з 01.08.2000 р. Як зазначено в рішенні, сторони проживаючи спільно, посварилися, й відповідач спричинив тілесні ушкодження позивачці, після чого вона стала інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою з лікарні (справа №2-664). 
18.08.2000 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області по справі № 2-664/2000 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в сумі 30 гривень щомісячно, починаючи з 01.08.2000 року (а.с.10).
Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.03.2004 р., державним виконавцем відділу ДВС Компаніївського районного управління юстиції Шевченко О.А. розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання ВЛ №2-664 від 18.08.2000 р. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 30 грн. щомісячно. Постановлено – відкрити виконавче провадження з виконання ВЛ №2-664 від 18.08.2000 р. Зобов`язати ОСОБА_2 добровільно виконати ВЛ №2-664 від 18.08.2000 р. (а.с.11).
З довідки Компаніївського ВДВС у Кропивницькому районі Кіровоградської області Дніпровського Міжрегіонального управління Міністерства юстиції України встановлено, що у відділі перебуває виконавче провадження № 41383943 з примусового виконання виконавчого листа №2-664, виданого 21.08.2000 року Компаніївським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в сумі 30 грн. щомісячно, починаючи з 01.08.2000 року. Вказане виконавче провадження перебуває на виконанні у відділі з 10.03.2004 по теперішній час (а.с.25).
З епікризу від 29.01.1996 р. вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи (а.с.38).
Відповідно до Пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданого 25.01.2017 р., ОСОБА_1 є пенсіонером за вислугою років довічно (а.с.40).
Разом з тим, документів, які б підтверджували наявність інвалідності ОСОБА_1 на час розгляду справи, суду не надано. 

Відповідно до ст.1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого цим Законом віку, що дає право на призначення пенсії за віком, у тому числі на пільгових умовах, та дострокової пенсії, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону
Згідно ст. 32 КпШС подружжя повинно матеріально підтримувати одне одного. В разі відмови в такій підтримці той з подружжя, який є непрацездатним і потребує матеріальної допомоги, а також дружина в період вагітності і протягом трьох років після народження дитини (у разі, коли дружина перебуває у відпустці по догляду за хворою дитиною, - на весь час перебування у такій відпустці, але не більш як до досягнення дитиною шестирічного віку) мають право по суду одержувати утримання (аліменти) від другого з подружжя, якщо останній спроможний його надати. Це право зберігається і після розірвання шлюбу.
Один з розведеного подружжя, який потребує матеріальної допомоги, також має право на утримання, якщо він став непрацездатним протягом одного року після розірвання шлюбу. Якщо подружжя перебувало довгий час у шлюбних відносинах, суд вправі стягнути аліменти на користь одного з розведеного подружжя і в тому разі, коли він досяг пенсійного віку не пізніше п`яти років з моменту розірвання шлюбу.
Відповідно до ст. 36 КпШС право одного з подружжя на утримання припиняється в разі поновлення його працездатності або якщо він уже не потребує матеріальної допомоги, а також у випадку укладення ним нового шлюбу. 
Згідно ч.1, 2, 3 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи.
Відповідно до ч.3 ст. 76 СК України якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності. У разі подання відповідного документа про продовження строку інвалідності стягнення аліментів продовжується на відповідний строк без додаткового рішення суду про це.
Згідно ч.1 ст. 82 СК України право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності, а також реєстрації з ним повторного шлюбу.
Право на утримання припиняється від дня настання цих обставин.
Відповідно до ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.
Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.
Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану.
Як вбачається з рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2000 р. аліменти були призначені ОСОБА_1 у зв`язку з інвалідністю 3 групи. На час ухвалення Рішення від 18.08.2000 р. таке право було встановлено ст. 32 КпШС та припинялось відповідно до ст. 36 КпШС в разі поновлення працездатності отримувача аліментів.
На даний час такі правовідносини регулюються главою 9 СК України, та згідно якої якщо один із подружжя одержує аліменти у зв`язку з інвалідністю, сплата аліментів триває протягом строку інвалідності (ч.3 ст. 76 СК України). Ч.1 ст. 82 СК України закріплює положення про те, що право одного з подружжя на утримання, а також право на утримання, яке особа має після розірвання шлюбу, припиняється у разі поновлення його працездатності.
На підставі викладеного, оскільки право на отримання аліментів було пов`язано з інвалідністю позивачки, це право існує протягом строку інвалідності, припиняється у разі поновлення працездатності, доказів інвалідності позивачки на час розгляду справи суду не надано, у зв`язку з чим суд вважає, що заявлені позовні вимоги є необгрунтованими, тому такими, що задоволенню не підлягають. 
На думку суду, на даний час, оскільки ОСОБА_1 не є інвалідом, в позивачки відсутнє право на отримання аліментів у зв`язку з інвалідністю, відповідно до рішення суду від 18.08.2000 р., у зв`язку з чим відсутнє право й на зміну розміру аліментів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.32,36 КпШС, ст.ст 75, 76, 80, 82 СК України, ст. ст. 12, 76 -81, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-284, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:
В задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України.
Позивач та треті особи мають право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . 

Повний текст рішення складено 15.06.2026 р.

Суддя        В.В.Козюменська