РІШЕННЯ
іменем України
(додаткове)
справа №621/4530/24
провадження 2-др/621/8/26
03 червня 2026 року    м. Зміїв Харківської області
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді В.Філіп`євої,
за участю секретаря судового засідання А. Дроздової,
учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 (не з`явилась),
представник позивача – адвокат Губарєва Лілія Анатоліївна (не з`явилась),
відповідач – ОСОБА_2 (не з`явився), 
представник відповідача - адвокат Явтушенко Анастасія Станіславівна (не з`явилась),
третя особа 1 – Виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування, представник О. Мартинова (не з`явилась)
третя особа 2 - Виконавчий комітет Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області, як орган опіки та піклування, (представник не з`явився)
розглянувши у відкритому судовому засіданні за відсутності учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Губарєвої Лілії Анатоліївни,
про ухвалення додаткового рішення, 
у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування, Виконавчий комітет Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області, про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини, без позбавлення батька дитини батьківських прав, 
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.04.2026 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визначено місцем проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за зареєстрованим місцем проживання/перебування матері: АДРЕСА_2 . Ухвалено відібрати малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , без позбавлення відповідача батьківських прав, та передати дитину матері – позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Допущено негайне виконання рішення суду в частині відібрання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 , та передачу дитини матері – позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .
Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 (десять тисяч) гривень.
Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,29 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 29 коп) гривень.
23 квітня 2026 року від представника позивача - адвоката Л.Губарєвої через підсистему "Електронний Суд" надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі, в якій представник просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 147500,00 гривень.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.04.2026 року заяву про ухвалення додаткового рішення залишено без руху, та встановлено заявнику п`ятиденний термін для усунення недоліків.
Одночасно, 27.04.2026 року, відповідачем ОСОБА_4 подано апеляційну скаргу на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17.04.2026 року, в зв`язку з чим матеріали цивільної справи направлені до Харківського апеляційного суду.
01.05.2026 року представником позивача Л.Губарєвою подано заяву про усунення недоліків заяви про ухвалення додаткового рішення.
26.05.2026 року до Зміївського районного суду Харківської області повернуто матеріали цивільної справи для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення по справі.
Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 27.05.2026 року прийнято заяву про ухвалення додаткового рішення до розгляду та призначено судове засідання у приміщенні Зміївського районного суду Харківської області на 14:15 годину 03 червня 2026 року.
03.06.2026 року учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.
01.06.2026 року представником позивачки ОСОБА_5 - адвокатом Л. Губарєвою подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням представника у відпустці з 01.06.2026 року по 01.07.2026 року. Одночасно зазначено, що позивачем при поданні позовної заяви двічі сплачено судовий збір в по 1211, 29 грн, тобто в загальній сумі 2422,58 гривень, що підтверджується квитанціями, наявними в матеріалах справи, тоді як судом при ухваленні рішення по справі стягнуто з відповідача на користь позивача тільки 1211,29 гривень.
01.06.2026 року представником відповідача ОСОБА_6 - адвокатом А. Явтушенко до суду подано письмові заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки витрат на правову допомогу, в яких представник просить суд відмовити в їх стягненні в повному обсязі. Розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення представник відповідача просить проводити за його відсутності та без участі відповідача.
Відповідно до ч. 2, ч. 3 статті 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.
За змістом положень статті 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом, зокрема, не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Відповідно до ч. 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Оскільки неявка учасників, відповідно до вище наведених норм законодавства, не перешкоджає розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, а учасники висловили свої позиції в поданих суду письмових заявах, суд вважає за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи.

Позиція учасників справи:
В обґрунтування заяви про ухвалення додаткового рішення представником зазначено, що рішенням Зміївського районного суду Харківської області по цивільній справі № 621/4530/24 від 17 квітня 2026 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 повністю. Питання щодо розподілу витрат позивача на правничу допомогу адвоката судом вирішилось частково та стягнуто з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1211,29 та витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 10000,00 гривень.
Представник позивачки просить суду стягнути з відповідача ОСОБА_6 на користь позивачки ОСОБА_5 витрати на правничу допомогу у розмірі 147500,00 гривень, які понесені під час судового розгляду. На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надає на розсуд суду наступні докази: договір про надання правничої допомоги, укладений між адвокатом Губарєвою Л.А. та ОСОБА_1 від 17 лютого 2025 року на представництво клієнта та його інтересів у Зміївському районному суді Харківської області, Харківському апеляційному суді, по цивільній справі № 621/4530/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини без позбавлення батька батьківських прав; Акт прийому передачі виконаних робіт від 20 квітня 2026 року.
Крім того, представник зазначає про те, що судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки судового збору, сплачено при поданні до суду заяви про збільшення позовних вимог.
Представник відповідача - адвокат А.Явтушенко не погодилася з вимогами заяви про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу адвоката та подала до суду заперечення, в яких просила відмовити в її задоволенні в зв`язку з недотриманням принципу співмірності та розумності, відповідно до ч. 4 статті 137 ЦПК України. Зазначила, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката має бути співмірним зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, часом, витраченим на виконання відповідних робіт. Дана справа не становить значної складності, та не потребувала значного обсягу юридичної роботи, вивчення великого масиву документів чи написання складних процесуальних документів. Представник також звернула увагу на необґрунтованість та нереальність витрат часу, наведених адвокатом позивача у розрахунку. Згідно з наданим детальним описом робіт (наданих послуг), витрачений адвокатом час є явно завищеним. Витрати на ознайомлення з матеріалами справи (або участь у судових засіданнях) не є обґрунтованими, оскільки ці дії адвокат міг виконати явно швидше або вони не вимагали спеціальних знань. До заяви не додані платіжні квитанції чи будь-які інші докази про те, що позивач та її представник поніс витрати (тощо), а саме на транспортні засоби. В зв`язку з викладеним, представник відповідача просила відмовити в ухваленні додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Дослідивши доводи представника позивачки та заперечення представника відповідача, суд зазначає наступне:
Згідно ч. 1 статті 15 ЦПК України, учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно з частинами першою - четвертою статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята та шоста статті 137 ЦПК України).
Згідно частини 1 та пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової (правничої) допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02.07.2020 в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
На підтвердження понесених судових витрат представником позивачки додано наступні докази: Договір про надання правничої допомоги від 17.02.2025 року; Акт прийому-передачі від 20.04.2026 року до Договору про надання правничої допомоги від 17.02.2025 року з описом послуг, тривалістю використаного часу, погодинної ставки, суму кожної з послуги, який підписаний ОСОБА_5 та Л. Губарєвою (том 2, а. с. 172 - 175 зворот).
Доказів оплати позивачем вказаних послуг до матеріалів справи не додано.
Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.04.2026 року вирішувалося, крім іншого, й питання розподілу витрат позивача на правову допомогу адвоката, виходячи з наявних у суду доказів та заявлених вимог.
Наведені представником позивача розрахунки при поданні заяви про ухвалення додаткового рішення, на думку суду, не в повній мірі відповідають вимогам співмірності та обгрунтованості, і не повинні компенсувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, її завищені очікування.
Разом із тим, при ухваленні рішення суду від 17.04.2026 року дійсно не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивачки суми сплаченого судового збору за подання до суду заяви про збільшення позовних вимог в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) гривень, які були сплачені згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 10.04.2025 року в АТ КБ "Ощадбанк" ТВБВ 10020/0463.
Відповідно до ч.1, ч.2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що судом задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, відповідно до ч.1 статті 141 ЦПК України, сума сплаченого судового збору при поданні позовної заяви підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст..ст.3,12, 13, 15, 133, 137, 141, 259, 263-266, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:
Заяву представника позивачки ОСОБА_1 – адвоката Губарєвої Лілії Анатоліївни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково. 
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_2 , на користь позивача ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211,20 (одна тисяча двісті одинадцять грн. 20 коп.) гривень, які сплачені згідно квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки 10.04.2025 року в АТ КБ "Ощадбанк" ТВБВ 10020/0463.
У задоволенні заявлених вимог про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , на користь позивача ОСОБА_1 , витрат на правничу допомогу в розмірі 147500,00 гривень- відмовити.
Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його складання.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_3 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_4 ,
Відповідач - ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_5 ,
третя особа 1 - Виконавчий комітет Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, як орган опіки та піклування, місцезнаходження за адресою: вул. Адміністративна, буд. 9, м. Зміїв, Чугуївського району Харківської області, 63404,
третя особа 2 - Виконавчий комітет Златопільської міської ради Лозівського району Харківської області, як орган опіки та піклування, місцезнаходження за адресою: просп. Незалежності, буд. 1, м. Златопіль, Лозівський район, Харківська область, 64102.

Суддя В.Філіп`єва