543/320/26 
2/543/378/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2026 селище Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Попадюка С.С., за участі секретаря судового засідання Михалець А.В. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Оржиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О., про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 08.04.2026 звернувся до Оржицького районного суду Полтавської області з позовом до Територіальної громади в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, про визначення додаткового строку на прийняття спадщини.
Позовні вимоги мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який являвся йому двоюрідним братом. Батько позивача - ОСОБА_3 та рідний батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 були рідними братами. За життя ОСОБА_2 проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на праві приватної власності майно, а саме на земельну ділянки, кадастровий номер 5323680400:00:004:0191, площею 3,7694 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області.
Проте, звернутись вчасно (в шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця ОСОБА_2 ) до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини він як спадкоємець, не зміг, оскільки має захворювання у зв`язку з чим постійно лікується. Окрім цього, враховуючи умови його роботи, він перебуває у відрядженнях.
Однак, бажаючи прийняти спадщину, він звернувся до приватного нотаріуса Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. з відповідною заявою, проте, 10.12.2025 у прийнятті спадщини йому було відмовлено відповідною постановою нотаріуса, у зв`язку з тим, що спадкоємець, тобто він, в установлений законом строк спадщину не прийняв, тобто не подав нотаріусу відповідну заяву. При цьому, зазначає, що інші особи (спадкоємці) на даний час не звертались до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини після покійного двоюрідного брата ОСОБА_2 .
На підставі вищенаведеного, позивач просить суд визначити додатковий строк (1 місяць) для подачі заяви про прийняття спадщини.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, направивши до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а відповідач та третя особа в своїх заявах проти задоволення позову не заперечують.
Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд ухвалює рішення без проведення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , доводяться один одному двоюрідними братами по батьківській лінії (а.с.9, 12-16).
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24.06.2024 (а.с.10).
ОСОБА_2 є власником земельної ділянки, кадастровий номер 5323680400:00:004:0191, площею 3,7694 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20-22).
Приватним нотаріусом Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О. постановою від 10.12.2025 було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , так як він в установлений законом строк не подав заяву про прийняття спадщини та зазначила, що інших спадкоємців, які прийняли спадщину, немає (а.с.23).
З наданої інформації приватним нотаріусом вбачається, що спадкова справа за №164 (номер у спадковому реєстрі 74977090) після померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_1 заведена 08.12.2025 на підставі заяви ОСОБА_1 , заповіти / спадкові договори відсутні (а.с.41-45).
За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).
Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними.
Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачем, оскільки останній після смерті свого двоюрідного брата, будучи його спадкоємцем п`ятої черги за законом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказував, що має захворювання у зв`язку з чим постійно лікується та, враховуючи умови його роботи, він перебуває у відрядженнях, тому не зміг вчасно звернутися до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку.
Виконуючи завдання цивільного судочинства, окрім основних принципів: справедливості, добросовісності та розумності, суд також керується аксіомою цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», яка означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права» (зазначена позиція висвітлена у постанові Касаційного цивільного суду від 21.09.2020, у справі № 130/2517/18).
При оцінці встановлених обставин, суд враховує не тільки умови застосування правил ч. 3 ст. 1272 ЦК України, але і загальні засади цивільного судочинства та європейські принципи, зокрема, принцип верховенства права з його складовими.
Так, запроваджене ст. 8 Конституції України та ст. 10 ЦПК України верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості. Одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори, зокрема норми моралі, традиції, звичаї тощо, які легітимовані суспільством і зумовлені історично досягнутим культурним рівнем суспільства. Всі ці елементи права об`єднуються якістю, що відповідає ідеології справедливості. Таке розуміння права не дає підстав для його ототожнення із законом, який іноді може бути й несправедливим. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права (рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 № 15-рп/2004).
Умовою реалізації та інструментом принципу верховенства права є принцип «пропорційності».
Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Вжиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб.
Втручання держави у право особи на мирне володіння своїм майном є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного інтересу» та з дотриманням «справедливої рівноваги (балансу)» між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання.
Під необхідністю втручання мається на увазі, що воно відповідає нагальній соціальній потребі, і, зокрема, є пропорційним до поставленої законної мети (наприклад, рішення у справі «Кутцнер проти Німеччини», п. 60, та рішення від 18.12.2008 у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine), заява № 39948/06, п. 47). Соціальна потреба визначається, зокрема, метою законодавчого врегулювання того чи іншого питання.
Необхідність встановлення певних строків на прийняття спадщини обумовлена інтересами цивільного обігу в цілому, маючи на меті якнайшвидше усунення стану правової невизначеності, яка виникає в разі смерті спадкодавця, та забезпечення певних гарантій особам, права яких є похідними від поведінки спадкоємців попередньої черги.
Отже, у цій справі суд має визначити, чи відповідає цій меті, а також принципу справедливості та інтересам суспільства позбавлення позивача прав на спадкове нерухоме майно з передачею відумерлої спадщини у власність територіальної громади.
Проте, таке втручання у право власності (законне сподівання, очікування) позивача не у повній мірі відповідає законній меті встановлення строків у спадковому праві, не вирішує нагальні соціальні потреби, а тому не може вважатись пропорційним. Невиправдана фактична конфіскація майна державою суперечить ідеології справедливості.
Таким чином, суд вважає, що надання позивачу додаткового строку на прийняття спадщини відповідає загальним положенням спадкового права, конституційному принципу верховенства права та положенням ст. 1 Першого протоколу Конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Враховуючи обставини справи, визнання відповідачем позовних вимог, відсутність інших спадкоємців, заповіту /спадкового договору, а також наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , які є об`єктивними та істотними труднощами, суд дійшов висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тривалістю 1 місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.
Керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 141, 142, 206, 247, 258, 263, 265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Новооржицької селищної ради Лубенського району Полтавської області, третя особа - приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Полтавської області Черненко О.О., про визначення додаткового строку на прийняття спадщини - задоволити.
Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , тривалістю 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
- позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
- відповідач Новооржицька селищна рада Лубенського району Полтавської області, місце знаходження: вул. Центральна, 4, селище Новооржицьке, Полтавська область, ЄДРПОУ 24833223;
- третя особа приватний нотаріус Лубенського районного нотаріального округу Потавської області Черненко О.О., місцезнаходження: вул. Героїв Оржиці, 1, оф. 5, селище Оржиця, Полтавська область.
Повний текст рішення складений 05.05.2026 року.

Суддя Попадюк С.С.