СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА  

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ун. № 759/17992/25
пр. № 2/759/1635/26
29 січня 2026 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва
під головуванням судді Сенька М.Ф.
за участю секретаря судового засідання Пушкарського О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна, 

встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно та просила суд визнати за нею право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв. м., житловою площею 40,6 кв.м у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Судом встановлено, що Позивач є єдиною спадкоємицею за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті спадкодавця. Факт прийняття спадщини підтверджується видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 31 липня 2025 року на іншу частину спадкового майна (1/2 частку квартири). Водночас, реалізувати своє право на оформлення спірної 1/2 частки квартири в нотаріальному порядку Позивач не має можливості через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа на цю 1/2 частини спадкового майна, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 31 липня 2025 року.
Ухвалою суду від 24 грудня 2025 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. Вказаною ухвалою також витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Колесник Олени Олександрівни належним чином завірену копію спадкової справи 11/2024 щодо майна померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Станом на день розгляду справи витребувані судом матеріали спадкової справи від нотаріуса не надійшли, про причини неподання суд не повідомлено. Представником Позивача подано до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу за наявними у справі матеріалами, посилаючись на те, що факт прийняття спадщини, наявність заповіту та підстави відмови нотаріуса підтверджуються іншими долученими до позову доказами (витягами зі Спадкового реєстру, копією заповіту та постановою нотаріуса).
Суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами, оскільки вони є достатніми для прийняття рішення по суті спору.
Відповідач відзив до суду не надсилала. В судове засідання явку свого представника не забезпечила, причини неявки суду не відомі.
Позивач в судове засідання не з?явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила задовольнити його відповідно до поданих вимог.
Третя особа до суду не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином. 
Тому суд, з?ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .
За життя спадкодавиця склала заповіт від 13 лютого 2024 року, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Колесник О.О., відповідно до якого все своє майно заповіла ОСОБА_1 .
19 липня 2024 року приватним нотаріусом Колесник О.О. було відкрито спадкову справу № 11/2024. Позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину шляхом подання відповідної заяви нотаріусу. Інших спадкоємців судом не встановлено.
До складу спадкового майна входить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв.м., житловою площею 40,6 кв.м. 
Як вбачається з матеріалів справи, зазначена квартира належала померлій на праві власності на підставі двох документів:
1/2 частка - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 22 квітня 2002 року;
1/2 частка - на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Ленінградською РДА м. Києва від 05 березня 1996 року (розпорядження №1036).
На 1/2 частку квартири, що належала померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину від 22 квітня 2002 року, Позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 31 липня 2025 року.
Щодо іншої 1/2 частки квартири, яка була приватизована у 1996 році, Постановою приватного нотаріуса Колесник О.О. від 31 липня 2025 року Позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа.
Судом встановлено, що Позивач зверталася до Святошинської РДА в м. Києві із заявою про видачу дублікату втраченого свідоцтва, однак рішенням № 32/33 від 09 квітня 2025 року їй було відмовлено, оскільки вона не була учасником приватизації.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов?язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
До складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). 
Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч. 1 ст. 1220, ч. 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Відповідно до ст. 1220 Цивільного кодексу України після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка, складається з квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв. м., житловою площею 40,6 кв.м.
За правилами ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.
Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежності від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз?яснив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
Згідно п. 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). 
Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб?єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, зокрема, у разі неможливості одержати у відповідних органах правовстановлюючий документ на підтвердження права. Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності у судовому порядку в порядку ст. 392 ЦК України є наявність підтвердженого належними доказами як права власності на майно, яке оспорюється або не визнається іншою особою, так і порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно. Аналогічна правова позиція викладена у висновках Верховного Суду у постановах від 02.05.2018 р. у справі № 914/904/17, від 27.06.2018 у справі № 904/8186/17, від 11.04.2019 у справі № 910/8880/18, постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 916/1608/18. 
Згідно з ч.1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать право володіння користування та розпорядження своїм майном. Законодавець розмежовує поняття «виникнення права на спадщину» та «виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини», і пов?язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов?язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14 серпня 2019 року у справі № 523/3522/16-ц.
З огляду на те, що спадкодавець набула право власності на спірну 1/2 частку квартири у встановленому законом порядку (в порядку приватизації, що підтверджується інформаційною довідкою КП Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» серії КВ - 2025 № 4502 від 05 лютого 2025 року), а Позивач, будучи єдиною спадкоємицею за заповітом, належним чином прийняла спадщину (зокрема, отримавши свідоцтво про право на спадщину на іншу 1/2 частку квартири), але позбавлена можливості оформити свої права на спірну частку в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документа та неможливість отримання його дубліката позасудовим шляхом, суд вважає за необхідне захистити права Позивача шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв. м., житловою площею 40,6 кв.м. 
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України,

ухвалив:
Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Колесник Олена Олександрівна, про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 62,7 кв. м., житловою площею 40,6 кв.м у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий Сенько М.Ф.