Справа № 214/11478/25
1-кп/214/518/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2026 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого – судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання – ОСОБА_2 ,
прокурора – ОСОБА_3 ,
обвинуваченого – ОСОБА_4 , 
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12025041750001312 від 03.11.2025, відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нива Трудова, Апостолівського району Дніпропетровської області, громадянство – України, який має середню освіту, розлученого, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду оператора 3 протитанкового відділення взводу роти вогневої підтримки, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , обіймаючи посаду оператора 3 протитанкового відділення взводу роти вогневої підтримки військової частини НОМЕР_1 , маючи злочинний намір, направлений на незаконне придбання, носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу на її носіння, в порушення постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 року і Додатку №2 до цієї постанови, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576, з наступними змінами, Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них», придбав багнет-ніж моделі №2 до вогнепальної зброї – автоматів систем Калашникова (АКМ, АКМС) при невстановлених обставинах та почав носити його при собі в сумці, у невстановлений час, але не пізніше 03.11.2025.
03.11.2025 приблизно о 02 год. 45 хв. ОСОБА_4 був зупинений співробітниками полку патрульної поліції м. Кривого Рогу, які в ході поверхневої перевірки виявили у ОСОБА_4  багнет-ніж, який останній носив у своїй сумці без передбаченого законом дозволу.
В той же день, в період часу з 04 год. 15 хв. до 04 год. 45 хв., під час проведення огляду місця події у присутності понятих було оглянуто та вилучено вищезазначений багнет-ніж, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/104-25/43226-ХЗ від 17.11.2025, є багнет-ножем моделі №2 до вогнепальної зброї – автоматів систем Калашникова (АКМ, АКМС) та є військовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовленим промисловим способом.
Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.2 ст.263 КК України, за ознаками: носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, визнав в повному обсязі за обставин, вказаних в обвинувальному акті, згодний з кваліфікацією його дій. При цьому пояснив, що раніше по дорозі додому він знайшов багнет-ніж, який забрав та в подальшому носив при собі. 03.11.2025 приблизно о 02 год. 45 хв. він був зупинений співробітниками полку патрульної поліції м. Кривого Рогу, яким повідомив, що має при собі зазначений багнет-ніж, який в подальшому добровільно їм видав. Він усвідомлював, що протиправно зберігає холодну зброю. Вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає, розкаюється у вчиненому. 
Суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні кримінального правопорушення, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, суд з`ясував у учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих обставин та чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи досліджені в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.ст.85, 94 КПК України, показання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд вважає, що ці докази отримані у порядку, встановленому КПК України, а тому є належними та допустимими, у своєму взаємозв`язку підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив носіння іншої холодної зброї без передбаченого законом дозволу.
Після з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, встановленого під час судового розгляду кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого ОСОБА_4 , які мають логічний та послідовний характер, узгоджуються між собою, суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
При призначенні покарання суд, у відповідності до положень ст.ст.65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, зокрема дані, які характеризують особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання.
Відповідно до ч.1 ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, визначається щире каяття та активне сприяння в проведенні досудового розслідування.
Обставин, відповідно до ст.67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено. 
Обвинувачений ОСОБА_4 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який має середню освіту, розлучений, який має на утриманні малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , та який обіймав посаду оператора 3 протитанкового відділення взводу роти вогневої підтримки, за місцем несення служби характеризується посередньо (т.1 а.с.40), раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (т.1 а.с.21), за медичною допомогою до лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не звертався (т.1 а.с.26, 28), за місцем мешкання характеризується посередньо (т.1 а.с.20).
Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст.65 КК України, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим вважає необхідним і достатнім призначити йому покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної статті.
Однак, зважаючи на характер і ступень тяжкості вчиненого діяння, зокрема повне та беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, активне сприяння його розкриттю, дійсне щире каяття, критичне ставлення до скоєного, що знижує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, суд приходить до висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим, вважає за необхідне застосувати до нього ст.75 КК України та звільнити його від відбування покарання з випробуванням, при цьому покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а у випадку проходження військової служби до командира військової частини; повідомляти уповноважений орган з питань пробації, а у випадку проходження військової служби командира військової частини, про зміну місця проживання або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а у випадку проходження військової служби без погодження з командиром військової частини.
Підстав для застосування ст. 69 КК України судом не встановлено.
Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.
В свою чергу, суд вважає за необхідне стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/43226-ХЗ від 17.11.2025, в сумі 2 674 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп. (т.1 а.с.27).
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування та судового провадження не обирався.
Питання речових доказів судом вирішується в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, –

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України.
Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.263 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік.
Відповідно до п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, а у випадку проходження військової служби до командира військової частини;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації, а у випадку проходження військової служби командира військової частини, про зміну місця проживання або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, а у випадку проходження військової служби без погодження з командиром військової частини.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи зброї №СЕ-19/104-25/43226-ХЗ від 17.11.2025, в сумі 2 674 грн. (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Речові докази:
- DVD-R диски з відеозаписом в кількості 2 шт. з написом «My Media» 4.7 GB 120 min, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження – залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с.52);
- багнет-ніж моделі №2 до вогнепальної зброї – автоматів систем Калашникова (АКМ, АКМС), який є військовою холодною зброєю колюче-ріжучої дії, виготовлений промисловим способом, який зберігається в камері зберігання речових доказів ВП№4 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №004448, – знищити (т.1 а.с.61-62).
Матеріали кримінального провадження №12025041750001312 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №214/11478/25, провадження №1-кп/214/518/26.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий суддя         ОСОБА_1