РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
16.06.2026 м. Турка

Справа № 932/16363/25
Провадження №2/458/317/2026

Турківський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді    Волинець М.З.,
за участю секретаря судового засідання Матківської Р.Р.,
Сторони в справі:
позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ»,
відповідач      ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Турка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТОВ/ «ЮНІТ КАПІТАЛ» через підсистему «Електронний суд» подав до Шевченківського районного суду м. Дніпра позовну заяву про стягнення заборгованості, в якій просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 у розмірі 112 995 грн, з яких: 27 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 85 995 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом та судові витрати по справі у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 2 422,40 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 01.12.2025 цивільну справу за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19.01.2026 цивільну справу за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направлено (повернуто) на розгляд до Шевченківського районного суду м. Дніпра для вирішення питання про передачу справи за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області відповідно до вимог ч. 1 ст. 31 ЦПК України.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Дніпра від 18.03.2026 цивільну справу за позовом ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості передано на розгляд за підсудністю до Турківського районного суду Львівської області.
Справа надійшла до Турківського районного суду Львівської області 24.04.2026 вх. № 2450/26 та передана судді Волинець М.З.
Стислий зміст позовних вимог. 
26.01.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - кредитодавець, первісний кредитор) та ОСОБА_1 (далі - відповідач) укладено кредитний договір № 663905448 на суму 27 000 грн у формі електронного документа, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором ZDZS-2892.
Кредитодавець свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі та надав відповідачеві грошові кошти у сумі 27 000 грн та в строк, визначений у кредитному договорі. Проте, відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав.
28.11.2018 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, до якого в подальшому укладалися додаткові угоди, у тому числі щодо продовження строку дії вищевказаного договору факторингу до 31.12.2024. Первісний кредитор та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 278 від 02.04.2024, за яким від первісного кредитора до ТОВ «Таліон Плюс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» укладено Договір факторингу № 10/1024-01. ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» на виконання договору факторингу підписали реєстр прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до договору факторингу, за яким від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором у розмірі зазначеному у реєстрі прав вимоги.
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до якого, позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором. Відповідно до реєстру боржників № Б/Н від 04.06.2025 за договором факторингу, від ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 112,995 грн.
Вищезазначені договори факторингу передбачали можливість передачі права вимоги, які виникнуть після дати підписання договорів факторингу, що не суперечить нормам чинного законодавства, та у встановленому законом порядку недійсними не визнавалися, а отже, виходячи з презумпції правомірності правочину, є правомірними, тобто такими, що породжують цивільні права та обов`язки.
У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 у відповідача виникла заборгованість у розмірі 112 995 грн, з яких: 27 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 85 995 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Покликаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 у розмірі 112 995 грн, та судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме: судовий збір у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000 грн.
Позиція відповідача.
Відповідач обставин та підстав позову не спростував, відзиву на позовну заяву не подав.
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 04.05.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу семиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 07.05.2026 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи на 28.05.2026 о 09:05 год за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті (відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь) та витребувано докази в порядку ст. 84 ЦПК України.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 28.05.2026 у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання та необхідністю повторно витребувати заявлені позивачем докази розгляд справи відкладено на 16.06.2026 о 16:00 год.
29.05.2026 на виконання ухвали Турківського районного суду Львівської області про витребування доказів надійшла витребувана судом з АТ КБ «ПриватБанк» інформація.
Позивач ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» у судове засідання не з`явився, у позовній заяві вказав про розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечив.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання 28.05.2026 та 16.06.2026 повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному вебсайті судової влади України (про виклик в судове засідання на 16.06.2026 о 16:00 год). Причин неявки не повідомив, відзиву не подав, заяв та клопотань, пов`язаних із розглядом справи не надав, свою позицію не виклав, правом на подання відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не скористався.
Ухвалою Турківського районного суду Львівської області від 16.06.2026 постановлено проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється.
Фактичні обставини, які встановив суд, та зміст спірних правовідносин.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», судом встановлено таке.
26.01.2024 ОСОБА_1 залишив заявку на отримання грошових коштів у кредит, на підставі якої 26.01.2024 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 укладено Договір кредитної лінії № 663905448 (далі - кредитний договір) у формі електронного документа з використанням електронного підпису з одноразовим ідентифікатором. Зазначене підтверджується довідкою щодо дій позичальника в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», сформованої 15.10.2024, відповідно до якої відповідач підписав кредитний договір електронним підписом, створеним за допомогою одноразового персонального ідентифікатора ZDZS-2892 26.01.2024 о 18:14 год, який було направлено відповідачу на номер телефону НОМЕР_1 .
За вказаним договором кредитодавець зобов`язався надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, у розмірі кредитного ліміту на суму 27 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (п. 2.1. кредитного договору).
Згідно з паспортом споживчого кредиту продукту «СМАРТ» до договору № 663905448 від 26.01.2024: сума/ліміт кредиту становить - 27 000 грн; строк кредитування - до 1 827 днів (дисконтний період 30 днів, з можливістю продовження); спосіб та строк надання кредиту - цілодобово (24/7) шляхом переказу грошових коштів позичальнику, після заповнення заявки на сайтах www.moneyveo.ua, www.moneyveo.com.ua, www.moneyveo.co або в мобільному додатку (особистого кабінету позичальника) в строк від 1 хвилини до 3-ох днів; процентна ставка, відсотків річних: 3,65 %-912,50 % дисконтна процентна ставка, 456,25 % - 912,50 % індивідуальна процентна ставка, 912,50 % базова процентна ставка.
У п. 1.1.4. кредитного договору визначено, що дисконтний період кредитування або дисконтний період - період користування кредитом, протягом якого позичальник має право отримувати нові транші у межах встановленого кредитного ліміту, у тому числі у разі часткового погашення кредиту протягом строку дії договору.
Згідно з п. 2.2. кредитного договору сума кредитного ліміту, вказана в п. 2.1 . кредитного договору, це максимальна сума кредиту, яка протягом строку дії кредитного договору одночасно може бути у розпорядженні позичальника.
Відповідно до п.п. 2.3., 2.4., 2.5. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику перший транш за договором у сумі 27 000 грн. Другий транш та решта траншів за договором надаються позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах передбачених цим договором. Загальна сума кредиту за цим договором складається з сум кредиту з всіма наданими траншами, що отримані позичальником протягом всього строку дії договору.
Згідно з п. 3.1 кредитного договору позичальнику надається дисконтний період кредитування, протягом якого позичальник може збільшувати суму кредиту (отримати черговий транш) в межах кредитного ліміту, шляхом ініціювання такої операції в особистому кабінеті, а також частково повернути суму кредиту. На момент укладення цього договору строк дисконтного періоду користування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу. Загальний строк дисконтного періоду користування кредитом вираховується в порядку передбаченому п. 3.2. договору. У випадку надання першого траншу не в день укладення договору строк дії кредитної лінії та строк дисконтного періоду автоматично продовжується на ту кількість днів, на яку відрізняється дата укладення договору по відношенню до дати надання першого траншу за договором.
В обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з таких обставин: закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п. 11.1 договору; дострокового припинення дії договору, в порядку передбаченому п. 9.1.1.2. або п. 9.1.1.7 ( п.п. 7.2., 7.2.1., 7.2.2. кредитного договору).
Відповідно до п. 7.7. кредитного договору у разі недостатності суми здійсненого платежу для виконання зобов`язання за договором у повному обсязі, ця сума погашає вимоги кредитодавця у такій черговості: у першу чергу сплачуються прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом; у другу чергу сплачуються сума кредиту та нараховані проценти за користування кредитом; у третю чергу сплачуються неустойка та інші платежі відповідно до договору.
Відповідно до п. 11.1. кредитного договору, такий набирає чинності з моменту підписання сторонами та діє протягом 5 років або до його дострокового розірвання, а в частині розрахунків до повного та належного їх виконання.
За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати кредитодавцю проценти за користування кредитом. Інших витрат позичальника договором не передбачено (п. 8.1. кредитного договору).
Згідно з п. 8.3. кредитного договору на момент укладення цього договору та отримання першого траншу за цим договором базова процентна ставка складає 2,50% в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, що становить 912,50 % річних.
Згідно з п. 8.5.1. кредитного договору за період від дати видачі першого траншу до 25.04.2024 (включно) розрахунок витрат за кредитом здійснюється за процентною ставкою 0,70 % від суми кредиту за кожний день користування ним, що становить 255,50 % річних.
Відповідно до п. 12.4. кредитного договору сторони погодили, що за користування грошовими коштами після закінчення строку дії договору чи його дострокового розірвання позичальник зобов`язаний сплачувати на користь кредитодавця проценти за користування чужими грошовими коштами за ставкою 912,50 % річних. Сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку дії цього договору, є процентами за користування грошовими коштами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України.
Згідно з платіжним дорученням № аеb4583b-07b6-42f0-9648-7f5646601daf від 26.01.2024 ТОВ «Манівео Швидка Фінансова Допомога» ініціювало переказ грошових коштів за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 шляхом безготівкового зарахування через платіжного провайдера у сумі 27 000 грн на банківську карту № НОМЕР_2 хх-хххх-5395, яку відповідач зазначив у заявці при укладенні кредитного договору.
Відповідно до відповіді АТ КБ «ПриватБанк» № 20.1.0.0.0./7-260512/69822-БТ від 21.05.2026, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів, на ім`я відповідача ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , у банку емітовано карту № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), на яку в період з 26.01.2024 по 31.01.2024 зараховано грошові кошти у сумі 27 000 грн. Крім того, на підтвердження зазначеного банком надано виписку про рух коштів за вказаною карткою.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором за період з 26.01.2024 по 02.04.2024 становила 56 645 грн, з яких: 27 000 грн - тіло кредиту; 30 645 грн - проценти.
Встановлено, що 28.11.20218 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено договір факторингу № 28/1118-01, зі строком дії до 28.11.2019.
Згідно укладених між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» додаткових угод № 19 від 28.11.2019, № 26 від 31.12.2020, № 27 від 31.12.2021, № 31 від 31.12.2022, № 32 від 31.12.2023 продовжено строк дії договору факторингу до 31.12.2024.
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 278 від 02.04.2024 до договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «Таліон Плюс» отримав право вимоги до ОСОБА_1 (зазначений під номером 101) за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 на загальну суму 57 645 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024, за період з 03.04.2024 по 23.06.2024 загальний розмір боргу становив 112 995 грн, з яких: 27 000 грн - тіло кредиту; 85 995 грн - проценти.
10.10.2024 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено договір факторингу № 10/1024-01, строк дії якого закінчується 31.12.2024.
Пунктами 2.1, 4.1. договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024 встановлено, що предметом даного договору факторингу є відступлення права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Право вимоги від клієнта до фактора переходить в момент підписання ними відповідного реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку .
Відповідно до витягу з реєстру прав вимоги № 2 від 10.10.2024 до договору факторингу № 10/1024-01 від 10.10.2024, ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» отримало право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (зазначений під номером 903) за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 на загальну суму 112 995 грн.
04.06.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 04/06/25-Ю, відповідно до умов якого ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» відступлено право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024.
Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. договору факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 за цим договором фактор зобов`язався передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання, плату за позикою (проценти за користування позикою та проценти на прострочену позику), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту.
Перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акта прийому-передачі реєстру боржників згідно з додатком №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованостей та є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно із актом прийому-передачі реєстру боржників та реєстру боржників від 04.06.2025 за договором факторингу № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» перейшло право вимоги до відповідача ОСОБА_1 (зазначений під номером АДРЕСА_1 ) за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 на загальну суму 112 995 грн.
Згідно із випискою з особового рахунку за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024, сформованої ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 112 995 грн, з яких: 27 000 грн - заборгованість за сумою кредиту, 85 995 грн - заборгованість за процентами.
Всупереч умовам кредитного договору відповідач ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Застосовані судом норми права та мотиви їх застосування.
Судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положеннями ЦК України.
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ст.ст. 3, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За змістом норми ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі (ч.ч. 1, 2 ст. 639 ЦК України).
Закон України «Про електронну комерцію» визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
Так, статтею 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному ч. 6 цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст. 11 Закону).
Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (ч.6 ст. 11 вказаного Закону).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч.12 статті 11 Закону № 675-VIII.
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З досліджених судом доказів встановлено, що між сторонами кредитного договору № 663905448 від 26.01.2024 досягнуто згоди щодо всіх істотних умов вказаного договору, який укладено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатора, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.
У постановах від 12.01.2021 у справі №524/5556/19 та від 10.06.2021 у справі №234/7159/20 Верховний Суд виснував щодо правомірності укладення сторонами кредитного договору в електронній формі та їх відповідність вимогам закону, зокрема, Закону України «Про електронну комерцію».
Підписання кредитного договору відповідачем підтверджується змістом кредитного договору, додатків до нього, які містять усю необхідну для ідентифікації особи інформацію, а саме: прізвище, ім`я, по батькові відповідача; дату народження та податковий номер відповідача. Отже, суд вказує, що факт укладення кредитного договору саме з ОСОБА_1 доведено належними та достатніми доказами.
При цьому, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, не здійснив платежів для сплати суми заборгованості по кредиту та відсотках, чим порушив взяті на себе договірні зобов`язання, на підставі чого утворилась заборгованість.
Водночас матеріали справи містять докази на підтвердження отримання ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 27 000 грн та користування такими протягом строку їх кредитування.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
На підставі ч.ч.1, 2 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Матеріалами справи підтверджено, що внаслідок послідовного укладення договорів факторингу, права вимоги за кредитним договором, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 перейшло від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ».
Зміст вищезазначених договорів факторингу свідчить про те, що сторони погодили в них момент переходу права вимоги підписанням відповідних реєстрів прав вимоги та реєстрів боржників.
На момент підписання цих реєстрів, що є додатками до договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, укладеного між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс», № 10/1024-01 від 10.10.2024, укладеного між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та № 04/06/25-Ю від 04.06.2025, укладеного між ТОВ «ФК «Онлайн фінанс» та ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ», право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 663905448 від 26.01.2024 було дійсним, а відтак могло бути передано.
При цьому, умови договорів факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, № 10/1024-01 від 10.10.2024, № 04/06/25-Ю від 04.06.2025 передбачають, що право вимоги за договором переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог у формі, встановленій у відповідному додатку до договору або підписання акту прийому-передачі реєстру боржників. Тобто, право вимоги фактор набуває не з моменту оплати фактором коштів клієнту, а в день підписання сторонами реєстру прав вимог чи підписання акту прийому-передачі реєстру боржників.
Отже, ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 663905448 від 26.01.2024.
Встановивши вказані обставини та враховуючи, що між сторонами у справі виникли кредитні правовідносини, відповідач отримав кредитні кошти, але в порядку та на умовах договору їх не повернув, суд вважає, що є правові підстави для стягнення тіла кредиту в розмірі 27 000 грн.
Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Згідно ст. ст.525,526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Частина 1 ст. 612 ЦК України визначає, що боржник, у даному випадку відповідач, вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не виконав зобов`язання у строк, який встановлений договором чи законом.
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Як згадувалось вище, відповідно до ч. 1ст. 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюється договором.
Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Отже, кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.
Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.
Відповідно до п.8.3 кредитного договору, на момент укладення цього договору та отримання першого траншу, базова процентна ставка складає 2,50 % в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника, за кожний день користування ним, що становить 912,50 % річних. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 23.04.2024 по 20.08.2024 базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки, зазначеної в абз. 3 п. 17 розділу ІV «Прикінцеві та перехідні положення» закону. У разі отримання додаткових траншів за цим договором після 21.08.2024 базова процентна ставка, яка використовується нарахування процентів за користування цими додатковими траншами, обмежується та розраховується від максимального розміру денної процентної ставки зазначеної в ч. 5 ст. 8 закону.
Згідно з п.п. 7.2.-7.3 договору, в обов`язковому порядку сума кредиту має бути повернена позичальником не пізніше, ніж протягом 30 календарних днів після настання однієї з наступних обставин: 7.2.1 закінчення строку дії договору в порядку, передбаченому п.11.1. договору; 7.2.2 дострокового припинення дії договору в порядку, передбаченому п.9.1.1.2 або п.9.1.1.7 договору. Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 25.02.2029.
Відповідно до п.9.1.1.7 договору, у разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору. При цьому договір вважається розірваним з моменту відправлення відповідного повідомлення, в тому числі на електронну пошту позичальника.
З розрахунків заборгованості первісного кредитора та ТОВ «Таліон Плюс», вбачається, що нарахування відповідачу процентів здійснено у відповідності до умов кредитного договору за період з 26.01.2024 по 23.06.2024, тобто в межах строку кредитування.
Незважаючи на те, що розмір і порядок нарахування процентів за користування кредитом визначаються сторонами, вони повинні узгоджуватися із нормами законодавства.
Дослідивши та перевіривши розрахунок заборгованості як первісного кредитора, так і ТОВ «Таліон Плюс», суд дійшов висновку про таке.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст.1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та/або супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно з ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» від 22.11.2023, що набрав чинності 24.12.2023, доповнено ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» п. 5, яким встановлено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до ч. 4 цієї статті, не може перевищувати 1%.
При цьому, згідно з п.17 розділу IV Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», тимчасово, протягом 240 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», установити, що максимальний розмір денної процентної ставки не може перевищувати: протягом перших 120 днів - 2,5 %; протягом наступних 120 днів - 1,5 %.
Перехідні положення законопроекту застосовуються у разі, якщо потрібно врегулювати відносини, пов`язані з переходом від існуючого правового регулювання до бажаного, того, яке має запроваджуватися з прийняттям нового закону. При цьому, перехідні положення повинні узгоджуватися з приписами прикінцевих положень, що стосуються особливостей набрання чинності законом чи окремими його нормами. Норми тимчасового та локального характеру, якщо вони присутні в законі, також включаються до перехідних положень законопроекту.
Частиною 2 розділу 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг» встановлено, що дія п.5 розділу І цього Закону (яким, зокрема, доповнено п.17 розділу IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування») поширюється на договори про споживчий кредит, укладені до набрання чинності цим Законом, якщо строк дії таких договорів продовжено після набрання чинності цим Законом.
Перевіривши здійснені позивачем нарахування процентів за користування кредитом, у межах заявлених вимог, судом встановлено, що за період з 26.01.2024 по 25.02.2024 нарахування процентів за користування кредитом здійснювалось з урахуванням положень договору та вимог чинного законодавства, у розмірі 0,70 % в день. Разом з тим, у подальшому, з 26.02.2024 по 23.06.2024 проценти були нараховані за процентною ставкою 2,5 % в день (119 днів).
Беручи до уваги зазначене та враховуючи, що кредитний договір укладено 26.01.2024, тобто після набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг», тому розмір процентів у період з 26.02.2024 по 23.06.2024 не міг перевищувати 1% в день.
Таким чином, враховуючи наведені норми закону, суд висновує, що розмір заборгованості за процентами станом на 10.10.2024 становить 37 800 грн (27 000*0,70%*30 дні (з 26.01.2024 по 25.02.2024) + 27 000*1%*119 днів (з 26.02.2024 по 23.06.2024) = 5 670 грн + 32 130 грн).
Отже, позовні вимоги ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за нарахованими процентами підлягають частковому задоволенню у розмірі 37 800 грн.
З огляду на викладене, оскільки, отримані за кредитним договором кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, а також не сплачені відсотки за користування такими коштами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є частково обґрунтованими, та підлягають до часткового задоволення у розмірі 64 800 грн, з яких: 27 000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 37 800 грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Із матеріалів справи вбачається, що вказана позовна заява подана через підсистему «Електронний суд», та відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачено із застосуванням понижуючого коефіцієнту відповідного розміру ставки судового збору - 0,8, що становить 2 422,40 грн.
Оскільки за наслідком розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 1 400,72 грн, з 64 800 грн (задоволені позовні вимоги) становлять 57,35 % заявленої суми позовних вимог; від суми сплаченого при поданні судового збору в розмірі 2 442,40 грн.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 7 000 грн.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
05.06.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено Договір про надання правничої допомоги № 05/06/25-01.
05.06.2025 між ТОВ «ЮНІТ КАПІТАЛ» та адвокатським бюро «Тараненко та партнери» укладено Додаткову угоду № 25770778453 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-1 від 05.06.2025.
Згідно п.п. 3.1., 3.3 договору про надання правничої допомоги отримання винагороди адвокатським бюро за надання правничої дороги відбувається у формі гонорару. Гонорар складається з суми вартості послуг, тарифи яких узгоджені сторонами в протоколі погодження вартості послуг до договору.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 7 000 грн позивач подав такі докази: копію договору № 05/06/25-01 про надання правничої допомоги від 05.06.2025; копію Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025 - Протокол погодження вартості послуг до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; копію додаткової угоди № 25770778453 до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025; копію Акту прийому-передачі наданих послуг, що є невід`ємною частиною до Договору про надання правничої допомоги № 05/06/25-01 від 05.06.2025, згідно якого, загальна вартість послуг складає 7 000 грн, а саме: складання позовної заяви ТОВ«ЮНІТ КАПІТАЛ» до позичальника, яким є ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 - 5 000 грн (2 години); вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника, яким є ОСОБА_1 , за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 - 1 000 грн (2 година); підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 на рахунок позичальника, яким є ОСОБА_1 - 500 грн (1 година), підготовка та подача клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 - 500 грн (1 година), всього разом 7 000 грн; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4956; копію довіреності від 05.06.2025.
Відповідно до ст. 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно зі ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).
Разом з тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство встановило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
В ч. 1 ст. 137 ЦПК України зазначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).
Підсумовуючи, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Відповідно до ст.17 Закону України № 3477-IV від 23.02.2006р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини /ЄСПЛ/, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).
В пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).
Як відзначено у п. 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Крім того, у п.154 рішення ЄСПЛ у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.
Разом з тим, суд не позбавлений об`єктивної можливості оцінити рівень адвокатських витрат, достовірно встановити несення таких витрат позивачем, а також обґрунтованість рівня їх вартості.
Суд не має права втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта, однак в силу вимог процесуального закону суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Даючи оцінку доказам, долученим на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розглядуваній цивільні справі у розмірі 7 000 грн, суд зазначає, що у договорі про надання правничої допомоги визначені всі істотні умови договору, у тому числі вартість наданих послуг, в акті про надані послуги вказано, які саме було надано послуги, з чим позивач погодився.
Враховуючи характер виконаної адвокатським бюро роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи, усталеної практики у даній категорії справи, критерію необхідності та значимості процесуальних дій у справі, а також те, що адвокатському бюро позивачем доручено надавати юридичну допомогу по захисту прав позивача, суд вважає їх істотно завищеними та дійшов висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн.
Зазначена сума, на переконання суду, є розумною та такою, що відображає реальність адвокатських витрат (їх дійсність та необхідність), з урахуванням складності справи, необхідних процесуальних дій сторони, часу, витраченого адвокатом на надання правової допомоги.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 259, 223, 263, 265, 268, 273, 280-285, 354-355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Л. Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ, 01133) заборгованість за кредитним договором № 663905448 від 26.01.2024 в розмірі 64 800 (шістдесят чотири тисячі вісімсот) грн 00 коп., з яких: 27 000 (двадцять сім тисяч) грн - заборгованість за тілом кредиту, 37 800 (тридцять сім тисяч вісімсот) грн - заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Л. Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ, 01133) судовий збір у розмірі 1 400 (одна тисяча чотириста) грн 72 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ» (код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Л. Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ, 01133) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Львівського апеляційного суду.
Повне найменування учасників справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮНІТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ 43541163, місцезнаходження: бульв. Л. Українки, буд. 34, оф. 333, м. Київ, 01133.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя         Марія ВОЛИНЕЦЬ