ЄУН: 336/1964/26
Провадження №: 2/336/2308/2026 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Запоріжжя     30 червня 2026 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Гордейченко Р.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "ІННОВА-НОВА" (далі – ТОВ "ІННОВА-НОВА") звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість за Договором про надання грошових коштів у позику від 22.07.2025 під № 8746970725 у загальному розмірі - 38 558 грн. 92 коп.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, Позивачем було зазначено, що 22 липня 2025 року між Товариством з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” і фізичною особою - ОСОБА_1 , було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8746970725.
Договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного та підписаного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених ст. ст. 3, 11, 12 Закону України “Про електронну комерцію”.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 05.03.2026 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є передчасними та не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81,83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Судом встановлено, що 22.07.2025 між ТОВ “ІННОВА ФІНАНС” і фізичною особою - ОСОБА_1 було укладено Договір про надання грошових коштів у позику № 8746970725.
Відповідно до основних умов договору, п. 2.4. Тип кредиту – кредит.; п. 2.7. Мета отримання кредиту: споживчі (особисті) потреби.; п. 2.5. Строк кредиту (строк дії Договору) 360 днів; п. 3.2. Дати надання кредиту: 22.07.2025 року або наступний за ним календарний день; п. 2.6. Тип процентної ставки – фіксована.; п. 2.6.1. Стандартна процентна ставка становить 1,00% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного в п. 2.5. цього Договору; 0,87% - знижена процентна ставка.
Згідно з розрахунком заборгованості наданого позивачем, загальна (поточна) заборгованість Відповідача перед Позивачем за Договором про надання грошових коштів у позику № 8746970725 від 22.07.2025 р. складає 38 558,грн. 92 коп., з яких - 18 100,грн. 00 коп. – заборгованість за тілом кредиту; - 20 458, грн. 92 коп. – заборгованість за процентами. Проценти нараховувалися з 22.07.2025 року по 23.02.2026 року включно.
ТОВ "ІННОВА-НОВА" звернулося до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Договором про надання грошових коштів у позику № 8746970725 – 28.02.2026. 
Тобто, Позивач скористався своїм правом достроково вимагати повернення всієї суми кредиту, що передбачено частиною другою статті 1050 ЦК України.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.
Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, крім випадків, установлених законом про банки і банківську діяльність. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавня повідомлення про таку вимогу.
З позовом про стягнення заборгованості за кредитом, позивач звернувся 28.02.2026, тобто до закінчення строку дії договору від 22.07.2025 року.
Крім того, в матеріалах даної справи відсутні буд-які докази направлення позичальнику вимоги щодо дострокового виконання вимог договору, укладеного між сторонами, як те було узгоджено сторонами кредитного договору у добровільному порядку та передбачено п. 6.4. Договору надання грошових коштів у кредит № 8746970725 від 22.07.2025.
Відповідно до п. 6.4. Договору, у разі затримання Позичальником сплати частини кредиту та/або комісії за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту) та/або процентів за користування кредитом, щонайменше на один календарний місяць, Товариство має право вимагати повернення кредиту (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором), строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі. 
Вимога надсилається в Особистий кабінет Позичальника та/або у вигляді електронного листа на електронну адресу Позичальника, зазначену в Договорі (або окремо надану Позичальником Товариству) та/або шляхом СМС-повідомлення на номер телефону Позичальника зазначений в Договорі або в його Особистому кабінеті та/або відправки повідомлення в Месенджер та/або шляхом направлення повідомлення в спосіб передбачений цим пунктом Договору на додаткові контактні дані Позичальника, вказані в цьому Договорі (або окремо повідомлені Позичальником або зазначені ним в Особистому кабінеті). Моментом отримання Позичальником повідомлення є момент отримання Товариством електронного підтвердження про таке направлення.
В даному випадку Позичальник повинен здійснити повне дострокове повернення кредиту, комісії за надання Кредиту (якщо умовами Договору передбачено сплату комісії за надання Кредиту) та процентів (в тому числі і всіх платежів передбачених даним Договором) протягом 30 календарних днів, з дня отримання від Товариства повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду Позичальник усуне порушення умов цього Договору, така вимога Товариства втрачає чинність».
Окрім того, відповідно до імперативних положень п. 3 ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування», якщо кредитодавець відповідно до умов договору про споживчий кредит вимагає здійснення платежів, строк сплати яких не настав, або повернення споживчого кредиту, такі платежі або повернення споживчого кредиту здійснюються споживачем протягом 30 календарних днів, а за споживчим кредитом, забезпеченим іпотекою, та за споживчим кредитом на придбання житла - 60 календарних днів з дня одержання від кредитодавця повідомлення про таку вимогу. Якщо протягом цього періоду споживач усуне порушення умов договору про споживчий кредит, вимога кредитодавця втрачає чинність.
Якщо кредитодавець звертається до суду з позовом про стягнення споживчого кредиту, не заявивши вимогу про дострокове повернення споживчого кредиту на підставі ст. 16 Закону України "Про споживче кредитування" або на підставі частини 10 статті 11 Закону України "Про захист прав споживачів", то у споживача (позичальника) відсутній обов`язок повернути достроково споживчий кредит.
В даному випадку, звернення до суду без виконання вимог ч. 4 ст. 16 Закону України «Про споживче кредитування» є передчасним, оскільки досудовий порядок врегулювання є обов`язковим (постанова Верховного Суду від 24.07.2024 року у справі № 120/6018/69).
Недотримання кредитодавцем вимог ч. 4 ст. 16 Закону «Про споживче кредитування» щодо досудового врегулювання спору є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову про дострокове стягнення коштів за кредитним договором.
Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21.10.2024 року у справі № 314/2501/23.
Разом з тим, до обставин справи підлягають застосуванню висновки зроблені колегією суддів Касаційного цивільного суду у постанові від 22 жовтня 2025 року у справі №766/2926/23, де Верховний Суд зазначив, що у позичальника не виник обов`язок дострокового повернення всієї суми грошових коштів за кредитним договором, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що банк завчасно направив лист-вимогу про дострокове повернення кредиту, а позичальник таку вимогу одержав. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 2 лютого 2022 року у справі № 755/11307/17 (провадження № 61-14700св21) щодо застосування статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». 
У вищезгаданій справі колегія суддів вважала, що суди попередніх інстанцій відповідно до положень частини четвертої статті 263 ЦПК України, застосовуючи норми права, правильно врахували правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 26 травня 2020 року у справі №638/13683/15-ц (провадження № 14-680цс19), оскільки висновки Великої Палати Верховного Суду стосуються виконання банком обов`язкового досудового порядку врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту, а враховуючи те, що кредитний договір, укладений між відповідачем та банком, є споживчим, вказаний висновок підлягає застосуванню під час вирішення заявлених позовних вимог у цій справі.
За таких обставин, ТОВ "ІННОВА-НОВА" звернулось до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором передчасно, а отже, існують обґрунтовані підстави для відмови у позові в повному обсязі. 
Окрім того, відповідач просить стягнути з позивача суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.
Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.
Відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 640/18402/19 від 28.12.2020 у разі встановлення адвокатом та клієнтом фіксованого розміру гонорару детальний опис робіт, виконаних під час надання правової допомоги не потрібен.
Згідно з Постановою Верховного Суду у справі № 922/1964/21 від 16.06.2022 у випадку встановлення договором фіксованого розміру гонорару, не обов`язково зазначати витрачений адвокатом час в детальному описі робіт чи в акті.
Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
На підтвердження факту надання професійної правової допомоги відповідачем надано копію:
- Договору б/н від 11.05.2026 про надання правничої допомоги;
- Додаткової угоди № 1 від 20.05.2026 до договору про надання правничої допомоги від 11.05.2026, де сторони визначили фіксований розмір гонорару за консультацію, ознайомлення з матеріалами справи та підготовку відзиву на позовну заяву, який становитиме 5000 (п`ять тисяч) гривень;
- Акту прийому-передачі наданих послуг до Договору надання правничої допомоги від 20.05.2026.
З огляду на викладене, дослідивши наявні в матеріалах справи докази понесених витрат на професійну правничу допомогу, які перелічені в Додатковій угоді № 1 та Акті наданих послуг, враховуючи складність справи, а також розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (без їх виклику) за наявними у справі матеріалами, обсяг виконаних адвокатом робіт, суд дійшов висновку про стягнення з позивача на користь відповідача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 грн.
Керуючись ст.ст. 527, 530, 599, 610, 629, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.12, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВА-НОВА» (ЄДРПОУ 44127243; адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, буд. 10, поверх 2, офіс 5) до ОСОБА_1  (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 грн.
Роз`яснити, що через неявку у судове засідання всіх учасників справи судове рішення підписано судом без його проголошення.
Роз`яснити, що датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення, що зазначена у вступній частині судового рішення.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя         П.В. Зарютін