Справа № 465/924/26 
№ провадження 2/624/396/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2026 року Кегичівський районний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Богачової Т.В., з участю секретаря Лебідь Л.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в селищі Кегичівці, Берестинського району, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу зареєстрованого 05.06.2025 Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №5677, також просить покласти судові витрати на відповідача.
Позовна заява обґрунтована тим, що з відповідачем позивач з 05.06.2025 перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє повне взаєморозуміння. З вересня 2025 року втратили почуття любові та поваги один до одного. Мають різні плани на майбутнє, які суттєво відрізняються один від одного. Спільне господарство не ведуть, разом не проживають. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.
Справа надійшла до цього суду за підсудністю на підставі ухвал Франківського районного суду м. Львова від 19.03.2026 та Приморського районного суду м. Одеси від 22.04.2026.
Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 12.02.2026 позовна заява була залишена без руху. 
Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 08.06.2026 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Сторонам наданий час для подання заяв по суті.
Сторони, належним чином повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились.
Позивач подала заяву, в якій заявила, що не має можливості з`явитися до суду, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.
Відповідач подав заяву про неможливість явки до суду, визнання позову та прохання задовольнити позов.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з таких підстав.
Так, матеріалами справи встановлено, що сім`я розпалася повністю, не може бути збережена і позовні вимоги підлягають задоволенню.
Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 05.06.2025 у Цифровому офісі державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), відповідний актовий запис №5677, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 виданим 05.06.2025 Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Сімейне життя подружжя не склалося, відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя та відсутнє повне взаєморозуміння, втратили почуття любові та поваги, мають різні плани на майбутнє. Сторони проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть за таких обставин подальше збереження шлюбу є недоцільним.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.
Як вбачається зі змісту ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Судом достовірно встановлено, що сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подружні стосунки припинилися.
У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення.
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року встановлено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей».
Як вбачається з матеріалів справи сторони на цей час шлюбні відносини не підтримують та відновлювати не збираються, а тому подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, в зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню.
Таким чином, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки зберегти їх сім`ю на майбутнє неможливо, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам.
Про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя в цьому провадженні не заявлено.
Статтею 113 Сімейного кодексу передбачено, що особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Відповідач прізвище при реєстрації шлюбу не змінювала.
Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі, зокрема, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Враховуючи положення ст.ст. 141, 142 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір, з урахуванням положень ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 1211,20 грн підлягає стягненню з відповідача та поверненню з державного бюджету в рівних частинах по 605,60 грн.
Керуючись ст. ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 82, 95, 263-268, 279, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, суд
в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою м. Львів, Львівська область, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем с Андріївка, Кегичівського району, Харківської області, зареєстрований 05 червня 2025 року Цифровим офісом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис №5677.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору за платіжною інструкцією №2.443043431.1 від 11.12.2025 в розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції – Харківського апеляційного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка м. Львів, Львівська область, громадянка України, паспорт № НОМЕР_2 , орган, що видав 4613, дата видачі 30.01.2019, ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає м. Плоцьк, Польша. 
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Андріївка, Кегичівського району, Харківської області, громадянин України, паспорт № НОМЕР_4 виданий 22.06.2021, орган, що видав 6341, ІПН НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає м. Плоцьк, Польща. 

Суддя   Т.В. Богачова