Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/586/26
Провадження № 2-а/945/15/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2026 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючої судді Павленко І.В.,
за участі секретаря судових засідань Сербиної К.Ю.,
представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корчевського О.І.,
представника відповідача ГУ НП в Запорізькій області Кравченко О.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочурова Сергія Євгеновича, Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до старшого сержанта поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочурова Сергія Євгеновича, Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області та просить суд постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №5988472 від 21.10.2025 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення. 
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 після отримання ним повістки від Запорізького районного суду Запорізької області в справі № 317/1061/26 за п. 5 ст. 126 КУпАП України (у іншій справі) дізнався про складення відносно нього постанови від 21.10.2025 серії ЕНА №5988472 за п. 4 ст. 126 КУпАП поліцейським відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Кочуровим Сергієм Євгеновичем. ОСОБА_1 не був ознайомленим та не отримував а руки постанову Серія ЕНА №5988472. ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у військовій частині НОМЕР_1 . ОСОБА_1 з моменту винесення постанови від 21.10.2025 серії ЕНА №5988472 за п. 4 ст. 126 КУпАП є добросовісним військовослужбовцем та безпосередньо залучався до заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, що фактично ускладнювало можливість скористатись правовою допомогою та ефективно оскаржити постанову, що є предметом розгляду, тому просив суд поновити з поважних причин пропущені строки та прийняти до розгляду позов про визнання протиправною та скасування постанови від 21.10.2025 серії ЕНА №5988472.
Щодо форми та змісту постанови від 21.10.2025 серії ЕНА №5988472 за п. 4 ст. 126 КУпАП вказує, що постанова не містить підпису особи яка її винесла (старшого сержанта поліції відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій обл. Кочуров С.Є.), не зазначено додатків (доказів) що долучені до постанови, не міститься підпису особи яка притягається до адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , та не містить відомостей про надіслання копії постанови ОСОБА_1 .
Щодо обставин які спростовують законність винесення постанови від 21.10.2025 серії ЕНА № 5988472 за п. 4 ст. 126 КУпАП, то оскаржувана постанова спростовується постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 3/317/11/2026 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за п. 1 статті 130 КУпАП України (що набрала законної сили) за результатами розгляду якої справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Твердження про відсутність вини Позивача виходить з логічного висновку, що об`єктивна сторона статей 126 та 130 КУпАП містить вимогу щодо саме керування особою транспортним засобом. Враховуючу фактичну одночасність складення працівниками патрульної поліції 21.10.2025 протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП та постанови за ч. 4 ст. 126 КУпАП зі сторони ОСОБА_1 мали місце дії, які виключали подію і склад даних правопорушень, що встановлено рішенням суду за розглядом протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке набрало законної сили та, як наслідок встановлені Судом факти мають преюдиційне значення для даної справи. Зокрема в постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 3/317/11/2026 Суд зазначає що військовослужбовець ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що транспортним засобом не керував. Крім того, на відеозапису міститься інформація про те, що транспортний засіб ВАЗ 2106, державний номер НОМЕР_2 , знаходиться в статичному положенні і поряд з ним знаходилось дві особи, ОСОБА_1 та невстановлена працівниками поліції особа (23 год 01 хв), яка заявила працівникам поліції, що автівка поламана і вони знаходяться біля неї. В подальшому невстановлена особа зникла в невідомому напрямку і працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На наданих поліцією матеріалах відеофіксації не зафіксовано ні рух автомобіля, ні особу водія (особу, що безпосередньо керує транспортним засобом). Жодних належних та допустимих доказів того, що автівка рухалась, як і особу, що керувала нею з наданих відеоматеріалів встановити неможливо на підставі відсутності наданої інформації. Також при огляді відеозапису, долученого до матеріалів справи суд встановив, що взагалі не вбачається хто саме керував транспортним засобом, адже автомобіль не був зупинений працівниками поліції, він не рухався, в салоні автомобіля, в тому числі за кермом ніхто не перебував, біля автомобіля перебували дві особи (військовослужбовці), які зазначили, що автомобіль поламаний та ним ніхто не керував. Також протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР № 490232 від 21.10.2025 за ч. 1 ст. 130 КУпАП зазначено дату та час його складання 23 год 36 хв 20 сек. Що логічно виключає можливість ОСОБА_1 вчиняти правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, час вчинення якого зазначено 23 год 25 хв. Оскільки 21.10.2025 в період часу з 23 год 01 хв по 23 год 49 хв ОСОБА_1 фактично спілкувався з працівниками патрульної поліції, які під`їхали до автівки, яка весь час знаходилась в статичному стані і нею ніхто не керував це виключає законність постанови від 21.10.2025 серії ЕНА № 5988472 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за п. 4 ст. 126 КУпАП.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 18.03.2026 позовну заяву залишено без руху, надавши позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків.
24.03.2026 на адресу Миколаївського районного суду Миколаївської області від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корчевського О.І. надійшла заява про усунення недоліків, в якій останній просить прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження у адміністративній справі.
Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.03.2026 позовна заява була прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі та призначено судовий розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
27.03.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корчевського О.І. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, повідомляють, що постановою Запорізького районного суду Запорізької області від 24.03.2026 у справі № 317/1061/26 було закрито справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
31.03.2026 представник відповідача ГУНП в Запорізькій області Кравченко О.М. подав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначив щодо поновлення строку звернення до суду, що у зв`язку із відмовою позивача від отримання копії постанови на місці винесення оскаржувана постанова серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 року 22 жовтня 2025 року була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом на адресу зазначену у цій постанові: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулося на адресу Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у зв`язку із закінченням терміну його зберігання. На переконання ГУНП надані докази спростовують твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 , належним чином не був поінформований про складення відносно нього постанови від 21.10.2025 року серії за п. 4 ст. 126 КУпАП. Відмова від отримання постанови серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 за результатами розгляду адміністративної справи за безпосередньої участі ОСОБА_1 не свідчить про те, що ОСОБА_1 , належним чином не був поінформований про складення відносно нього оскаржуваної постанови, що підтверджується доданим відео з останніми цифрами 0020.
Оскаржувана постанова серії ЕНА № 4897046 від 05.06.2025 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення винесена поліцейським Відділу поліції № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області старшим сержантом поліції Кочуровим Сергієм Євгеновичем з огляду на те, що 21.10.2025 водій ОСОБА_1 керував ТЗ бувши позбавленим правом керування транспортними засобами та керував ТЗ за відсутності грязезахисних бризковиків, чим порушив підпункти 2.1а) та 31.4.7е) Правил дорожнього руху України. Згідно рапорту старшого сержанта поліції Кочурова Сергія Євгеновича, під час несення служби 21.10.2025 приблизно о 23 год 05 хв в смт. Балабине по вулиці Урицького біля будинку 240 візуально виявлено автомобіль марки ВАЗ 2106 з д.н.з. НОМЕР_2 який рухався та не мав бризковиків, що є порушенням підпункту 31.4.7е) Правил дорожнього руху України. В подальшому, після зупинки було з`ясовано, що цим транспортним засобом керував ОСОБА_1 .
Після зупинки на вимогу поліцейського вказаного ТЗ водієві було повідомлено причину зупинки та у відповідності до вимог підпункту 2.1а) Правил дорожнього руху України поліцейський Кочуров С.Є. попрохав водія надати посвідчення водія відповідної категорії. Натомість водій, посвідчення водія не надав а надав паспорт громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В подальшому поліцейським Кочуровим Сергієм після перевірки за допомогою планшетного пристрою за базою даних Інформаційного Порталу Національної Поліції відомостей щодо водія ОСОБА_1 було встановлено, що згідно постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 вересня 2024 року у справі № 336/4826/24, що набрала законної сили 08.10.2024, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки, без оплатного вилучення транспортного засобу.
Поліцейський Кочуров С.Є. повідомив водієві ОСОБА_1 що він позбавлений права керування транспортними засобами, та що в його діях вбачаються ознаки порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою яка позбавлена права керування. Враховуючи викладене 21.10.2025, оцінивши докази по справі, поліцейський Кочуров С.Є. роз`яснив водієві ОСОБА_1 його права та обов`язки, та розглянув справу про адміністративне правопорушення. За результатами розгляду адміністративної справи ним було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025. Розгляд справи відбувався на місці зупинки транспортного засобу під керуванням позивача. Поліцейським Кочуровим С.Є. водія ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено штраф у розмірі 20400 грн. Далі поліцейський Кочуров С.Є. ознайомив водія ОСОБА_1 зі змістом постанови серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025, строками оскарження. У зв`язку із відмовою позивача від отримання копії постанови на місці винесення оскаржувана постанова серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 року 22 жовтня 2025 року була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом на адресу зазначену у цій постанові: АДРЕСА_1 .
Виявлені 21.10.2025 порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху зафіксовано на портативну бодікамеру 12, що перебуває на балансі ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області. Згідно рапорту поліцейського Кочурова С.Є. під час візуального виявлення автомобіля марки ВАЗ 2106 з д.н.з. НОМЕР_2 портативна бодікамеру 12 мала технічні несправності внаслідок чого момент фіксації зупинки ТЗ яким керував позивач на відео з бодікамери відсутній.
Щодо форми та змісту за Постанови від 21.10.2025 серії ЕНА №5988472, то доводи представника позивача є необґрунтованими, оскільки у зв`язку із відмовою позивача від отримання копії постанови на місці винесення оскаржувана постанова серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 року 22 жовтня 2025 року була направлена ОСОБА_1 рекомендованим листом на адресу зазначену у цій постанові: АДРЕСА_1 . Поштове відправлення повернулося на адресу Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у зв`язку із закінченням терміну його зберігання. Представником позивача досліджується на відповідність статті 283 КУпАП долучена ним самим як додаток № 2 до позову копія роздруківки постанови ЕНА № 5988472. Ця копія роздруківки постанови ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 зроблена з бази даних Інформаційного Порталу Національної Поліції та була долучена Відділом поліції № 6 ГУНП в Запорізькій області до матеріалів справи № 317/1061/26 під час розгляду Запорізьким районним судом Запорізької області адміністративного матеріалу, який надійшов від Відділу поліції № 6 ГУНП до суду про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підставі складеного протоколу ЕПР1 № 591126 від 14.02.2026 року відносно ОСОБА_1 за ч. 5 ст. 126 КУпАП у якості доказів повторності вчинення позивачем правопорушення за яке він притягнутий до відповідальності постановою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя у справі № 336/4826/24 від 27.09.2024 та позбавлений права керування транспортними засобами строком на 3 роки.
Щодо доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, ГУНП в Запорізькій області на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови до матеріалів справи, крім іншого, надано відеозапис з бодікамери № 12 поліцейського Кочурова Сергія Євгеновича. З відеозаписів, долучених до відзиву на позовну заяву вбачається, що відеофайл №_0018 починається з моменту, коли ОСОБА_1 стоїть поблизу автомобіля. Але це однозначно не свідчить про те, що до часу початку відеозйомки ОСОБА_1 не керував авто марки ВАЗ 2106 з д.н.з. НОМЕР_2 . Так, на відео № _0018 на 23 години 07 хвилині 17 секунд ОСОБА_1 , на питання поліцейського: «...чого сіли за руль ?», відповідає: «...ми від`їхали за сигаретами». Доводи захисника про відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом на момент зупинки, ГУНП вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються вищезазначеним. З наданих відеозаписів прослідковується чітка послідовність подій, які відбувались 21.10.2025 під час складення відносно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення, які беззаперечно підтверджують відомості, викладені в постанові. Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП підтверджується наступними доказами: постановою про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025; відеозаписами № _0018, 0019, 0020 з нагрудної бодікамери № 12. Також повідомлено суд, що 09.12.2025 головним державним виконавцем Новоодеського відділу державної виконавчої служби у Миколаївському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) Молчановою Антоніною Сергіївною винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 79747331 з примусового виконання постанови ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу у розмірі 40800 грн у зв`язу із фактичним виконанням рішення. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ГУНП в Запорізькій області в повному обсязі.
06.04.2026 від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Корчевського О.І. надійшла відповідь на відзив, де вказано, що відповідачем свідомо проігноровано доводи позивача щодо наявності чинної Постанови Запорізького районного суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 3/317/11/2026, яким провадження щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Обставини які мали місце в Постанові Запорізького районного суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі №3/317/11/2026 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та обставини, зазначені в постанові серії ЕНА №4897046 за п. 4 ст. 126 КУпАП України мали місце в один і той же проміжок часу. Твердження про відсутність вини Позивача виходить з логічного висновку, що об`єктивна сторона статей 126 та 130 КУпАП містить вимогу щодо саме керування особою транспортним засобом. Будь які доводи, щодо «навіть можливого» керування транспортним засобом спростовуються тим, що працівниками поліції не доведено керування КОНКРЕТНОЮ особою транспортним засобом, оскільки біля автівки даних осіб було двоє ОСОБА_1 та ще одна не встановлена працівниками поліції особа (що підтверджується відеоматеріалами наданими Відповідачем). Що відповідає принципу доведення вини особи «поза розумним сумнівом». Наданий Суду рапорт працівників поліції не може слугувати належним та допустимим доказом, оскільки складений заінтересованими особами та не підтверджується іншими доказами по справі. Також піддають критиці доводи наведені на сторінці 12 Відзиву «Так, на відео № _0018, додаток №7,від 21.10.2025 р. на 23 годині 07 хв. 17 сек. ОСОБА_1 , на питання поліцейського: «….чого сіли за руль ?», відповідає «…ми виїхали за сигаретами»». На зазначених відеоматеріалах працівник патрульної поліції звертається не до ОСОБА_1 а до невстановленої особи яка перебувала біля авто. А Позивач Зеленко Ф.Я. знаходиться за спиною поліцейського, що чітко видно на відео, і участі в діалозі не приймає. Дані твердження Відповідача дають привід вважати неналежним дослідженням доказів зі сторони Відповідача, або про умисний спосіб ввести Суд в оману, щодо фактичних обставин справи.
07.04.2026 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від поліцейського СРПП ВП № 6 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області Кочурова С.Є., де зазначені доводи, аналогічні тим, що викладені у відзиві ГУНП в Запорізькій області, які детально наведені судом вище по тексту.
Позивач ОСОБА_1 , старший сержант поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочуров С.Є., представник відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 
Представник позивача адвокат Корчевський О.І. у судовому засіданні вимоги позову підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити. Надав пояснення по суті позовних вимог, які співпадають з доводами, викладеними у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача ГУ НП в Запорізькій області Кравченко О.М. в судовому засіданні проти задоволенні позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Наголошував на тому, що старший сержант поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочуров С.Є. діяв в рамках закону та мав підстави для винесення постанови.
Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 суд встановив, що поліцейським Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочуровим С.Є. було визнано позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн за те, що далі мовою оригіналу: «21.10.2025 23:19:31|С-ШЕБАЛАБИНЕ, ВУЛИЦЯ УРИЦЬКОГО 240 водій керував ТЗ будучи позбавленим права керування Шевченківським районним судом м. Запоріжжя 27.09.2024 року; Водій керував транспортним засобом без грязезахисних брезговиків/чим порушив п.2.1.а. ПДР - керування ТЗ особою, позбавленою права керування Т3».
Також судом безпосередньо у судовому засіданні досліджено надані сторонами докази (в копіях), а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР 1 № 490232 від 21.10.20025 про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, постанова Запорізького районного суду Запорізької області від 09.02.2026 у справі № 317/5402/25, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, довідку інспектора сектору адмінпрактики, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія НОМЕР_3 від 24.10.2023 ТСЦ2343, яке вилучено УПП в Запорізькій області та направлено 07.03.2024 до ТСЦ за місцем мешкання ОСОБА_1 , довідки ВЧ НОМЕР_1 відповідно до яких ОСОБА_1 перебуває на військовій службі за мобілізацією у вказаній ВЧ та зазначено періоди, коли він приймав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, постанови про закінчення виконавчого провадження зі стагнення з ОСОБА_1 40800 грн штрафу на підставі постанови серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025, докази направлення копії постанови серії ЕНА № 5988472 від 21.10.2025 на адресу ОСОБА_1 (повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання»), рапорт поліцейського ВП № 6 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області Кочурова С.Є., постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2024 № 336/4826/24.
Крім того, у судовому засіданні, що відбулося 27.04.2026, суд у порядку, передбаченому ст. 220 КАС України, здійснив демонстрацію відеозапису з нагрудної камери поліцейського, що долучені представником відповідача до відзиву на адміністративний позов, і безпосередньо їх дослідив.
Суд, безпосередньо дослідивши усі засоби доказування, що подані сторонами як на підтвердження своїх позовних вимог, так і заперечень проти них, дійшов таких висновків. 
За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведеним конституційним положенням кореспондує частина перша статті 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Згідно з пунктом 2.1 а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.
Частиною 9 статті 15 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.
Частиною 4 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Суб`єктом адміністративних правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, може бути лише особа, яка керує транспортним засобом.
Об`єктивна сторона правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП полягає, зокрема, у керуванні транспортним засобом особою, яка позбавлена права керування транспортними засобами.
Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач керував транспортним засобом, будучи особою позбавленою права керування транспортними засобами.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.
Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Із змісту ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
Статтею 251 КУпАП обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.
З доводів, зазначених позивачем у позовній заяві, він категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом, вказуючи на відсутність його вини.
На підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, відповідачами було надано докази, які досліджено у судовому засіданні, в тому числі відеозапис, де начебто ОСОБА_1 каже, що «ми від`їхали за сигаретами».
Надаючи оцінку вказаному відеозапису суд зазначає, що такий не містить доказів факту керування позивачем транспортним засобом 21 жовтня 2025 року за обставин зазначених в оскаржуваній постанові.
Суд не може визнати зазначений відеозапис беззаперечним доказом, який спростовує пояснення позивача та поза розумним сумнівом доводить факт керування останнім транспортним засобом та рух останнього в момент часу, коли він був виявлений працівниками поліції.
У постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 26.02.2026 у справі № 572/4907/24 (провадження № 51-1594км25) вказано, що «Держава не може обходити процесуальні гарантії, використовуючи позапроцесуальні розмови з поліцією як докази. Допит працівника правоохоронного органу про зміст таких бесід є недопустимим способом отримання доказів, оскільки це порушує право на захист. Легалізація судами попередніх інстанцій позапроцесуального зізнання обвинуваченого, всупереч наявному конфлікту інтересів, є прямим порушенням принципу змагальності та конституційної гарантії особи не свідчити проти самої себе».
Крім того, з дослідженого відеозапису не зрозуміло, яка саме особа сказала цю фразу з тих, що присутні на відео. Слід зазначити, що фактично, з досліджених доказів не зрозуміло, чому протокол складено саме на ОСОБА_1 , оскільки не зафіксовано ані зупинку транспортного засобу, ані особу, що керувала ним.
Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Беручи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач не надав суду жодних належних, достатніх та достовірних доказів вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, тобто не довів законність постанови про накладання адміністративного стягнення. 
Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні жодні належні та достовірні докази, що підтверджують вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, суд дійшов до висновку, що постанова підлягає скасуванню, а справа закриттю.
Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у сумі 665,60 грн.
Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача, за рахунок його бюджетних асигнувань підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 665,60 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 9, 19, 72-77, 246, 250, 255, 262, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочурова Сергія Євгеновича, Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області, Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого сержанта поліції Відділу поліції № 6 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області Кочурова Сергія Євгеновича від 21 жовтня 2025 року серії ЕНА № 5988472 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу, а провадження по справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Запорізькій області (код ЄДРПОУ 40108688) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 27.04.2026.

Суддя  	І. В. Павленко