Справа № 551/470/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2026 року  Шишацький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Вергун Н.В., 
за участю: секретаря судових засідань Марченко А.О., 
представника позивача Лузіної К.В.( дистанційно ),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, - 
в с т а н о в и в :

05 травня 2026 року Лузіна К.В., яка на підставі довіреності діє в інтересах ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, вказуючи на те, що відповідач, будучи громадянкою Російської Федерації, успадкувала на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 26 березня 2021 року, яке зареєстровано в реєстрі за № 1 – 239, і набула права власності на спадкове майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , яке складається з належної останній відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ – ПЛ № 017766, виданого 23 березня 1998 року Шишацькою селищною радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 419, земельної ділянки з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216 для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2076 га, яка розташована на території с. Хвощове Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області. 26 березня 2021 року відповідач зареєструвала право власності на успадковану земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Однак, упродовж року після набуття права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, в порушення вимог ч. 4 ст.81, ст.145 Земельного кодексу України, ОСОБА_1 не відчужила її, тому наявні підстави для конфіскації частини нерухомого майна у власність держави. 
Також представник позивача ОСОБА_3 просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що пов`язані з сплатою судового збору. 

З метою вжиття заходів щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача із тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, представник позивача ОСОБА_3 , яка діє на підставі довіреності, просить накласти арешт на, належну ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на праві приватної власності земельну ділянку з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, площею 0,2076 га, з цільовим призначенням – для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Шишацької селищної ради Полтавської області, заборонивши ОСОБА_1 розпоряджатись, змінювати цільове призначення, здійснювати перетворювання, поділ, об`єднання, належної їй на праві приватної власності, земельної ділянки ( а.с. 72 – 114 ). 

Ухвалою суду від 06 травня 2026 року заяву Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. 
У порядку забезпечення позову накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці Російської Федерації, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , а саме земельну ділянку з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, площею 0,2076 га.
У задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області щодо відчуження земельної ділянки відмовлено ( а.с. 115 – 116 ). 
Ухвалою суду від 08 травня 2026 року позовну заяву Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити в порядку загального позовного провадження, у зв`язку з чим розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче судове засідання о 14 год. 00 хв. 28 травня 2026 року ( а. с. 118 ). 

Ухвалою суду від 28 травня 2026 року підготовче провадження у справі за позовом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки закрито, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні о 13 год. 00 хв. 12 червня 2026 року ( а.с. 143 ).

Протокольною ухвалою суду від 12 червня 2026 року розгляд справи відкладено до 15 год. 00 хв. 25 червня 2026 року ( а.с. 156 – 157 ). 

Представник Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області Лузіна К.В., яка діє на підставі довіреності, просила позов задовольнити, виходячи з обставин, що у ньому викладені, та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, що пов`язані з сплатою судового збору. Проти винесення заочного рішення у справі не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_1 у силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, жодного разу у судове засідання не з`явилася. Будь – яких заяв ( клопотань ) від відповідача на адресу суду не надходили. Не скористалася відповідач й правом подати відзив на позов ( а.с. 120, 145, 158 ). 

У відповідності з вимогами ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь – якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги, що відповідач повторно у судове засідання не з`явилася, у встановлений судом строк не надала без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч.8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами та вважає за можливе провести заочний розгляд справи ( ст. 280 ЦПК України ). 

Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд, керуючись принципом верховенства права, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , громадянка Російської Федерації, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про спадщину за заповітом від 26 березня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-239 ( спадкова справа № 317/2017 ) успадкувала після смерті матері ОСОБА_2 , 1930 року народження, земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, загальною площею 0.2076 га, яка розташована на території с. Хвощове Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ - ПЛ № 017766, виданого 23 березня 1998 року Шишацькою селищною радою та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 419, кадастровий номер 5325755106:06:001:0216 ( а.с. 34,42- 43 )

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , має паспорт громадянина Російської Федерації за № НОМЕР_2 , орган, що видав, - ФМС 50019 ( а.с. 45-47 ). 

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ – 5300373192026 від 10 березня 2026 року, земельна ділянка з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, площею 0.2076 га, розташована на території с. Хвощове Шишацького ( нині, - Миргородського ) району Полтавської області, належить до земель сільськогосподарського призначення ( а.с. 19 - 20 ).
Дата державної реєстрації речового права на нерухоме майно - 26 березня 2021 року, реєстраційний номер земельної ділянки у Державному реєстрі прав – 41190869, власник земельної ділянки - ОСОБА_1 , податковий номер - НОМЕР_1 , частка у спільній власності – 1 ( а.с. 30 ).

За даними витягу № НВ – 5300373222026 від 10 березня 2026 року із технічної документації з нормативно грошової оцінки земельних ділянок, нормативно грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, становить 7 820 грн. 57 коп.

Відповідно до ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За нормами ч. 4 ст. 145 Земельного кодексу України позов про конфіскацію земельної ділянки подається до суду органом, що здійснює державний контроль за використанням та охороною земель. 
Конфіскована земельна ділянка за рішенням суду підлягає продажу на земельних торгах. Ціна проданої на земельних торгах земельної ділянки, за вирахуванням витрат, пов`язаних з її продажем, виплачується її колишньому власнику.

Відповідно до сталої практики ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах Спорронґ і Льоннрот проти Швеції від 23 вересня 1982 року, Джеймс та інші проти Сполученого Королівства від 21 лютого 1986 року, Щокін проти України від 14 жовтня 2010 року, Сєрков проти України від 07 липня 2011 року, Колишній король Греції та інші проти Греції від 23 листопада 2000 року, Булвес АД проти Болгарії від 22 січня 2009 року, Трегубенко проти України від 02 листопада 2004 року) напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно суспільний, публічний інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям.
Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акта, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.
Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення суспільного, «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися значною свободою (полем) розсуду.
Принцип пропорційності передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Справедлива рівновага передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між метою, що передбачається для досягнення, та засобами, які використовуються.

Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (ст. 14 Конституції України).
Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом (ст.41 Конституції України).

Правовий статус та порядок використання, зокрема, земель сільськогосподарського призначення визначено Земельним кодексом України.
Згідно ч. 2, п.«в» ч.3,ч.4 ст. 81Земельного кодексу України іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки несільськогосподарського призначення в межах населених пунктів, а також на земельні ділянки несільськогосподарського призначення за межами населених пунктів, на яких розташовані об`єкти нерухомого майна, що належать їм на праві приватної власності. Іноземці та особи без громадянства можуть набувати права власності на земельні ділянки відповідно до частини другої цієї статті у разі, зокрема, прийняття спадщини. Землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню.

Відповідно до ч.1 ст. 33 ЗК України земельні ділянки, призначені для ведення особистого селянського господарства, можуть передаватися громадянами у користування юридичним особам України і використовуватися ними для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства без зміни цільового призначення цих земельних ділянок.

Згідно з ч. 1 та п. «а» ч. 2 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. До земель сільськогосподарського призначення належать: сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги).

Отже, з огляду на викладене, спірна земельна ділянка відноситься до земель сільськогосподарського призначення.

Пунктом «е» ч.1 ст.140 ЗК України передбачено, що підставами припинення права власності на земельну ділянку є: невідчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом.

Відповідно до п. «в» ст.143 ЗК України примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі конфіскації земельної ділянки.

За нормами ч. 2 ст.145 ЗК України у разі якщо відповідно до закону власник земельної ділянки зобов`язаний відчужити її протягом певного строку і земельна ділянка не була відчужена ним протягом такого строку, така ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду.

Отже, з огляду на те, що ОСОБА_1 , як іноземець, набувши у спадщину та зареєструвавши своє право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, яка призначена для ведення особистого селянського господарства, тобто є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення, не відчужила її протягом одного року після набуття її у власність, а тому суд дійшов висновку, що спірна земельна ділянка підлягає конфіскації за рішенням суду, а відтак позовна заява підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позов Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області до ОСОБА_1 про конфіскацію земельної ділянки, - задовольнити.

Конфіскувати у власність держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0.2076 га, з кадастровим номером 5325755106:06:001:0216, що знаходиться на території с. Хвощове Миргородського району Полтавської області та належить громадянці Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області суму сплаченого судового збору у розмірі 4 992 грн. 00 коп. 

Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. 

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте Шишацьким районним судом Полтавської області за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Найменування сторін:

позивач: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, місцезнаходження: м. Полтава, вул. Затишна, 23, код ЄДРПОУ 39767930.

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка Російської Федерації, адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено та проголошено 25 червня 2026 року. 

Головуючий суддя: