Справа №639/4024/22
Провадження №2/639/135/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року Новобаварський районний суд м. Харкова 
в складі: головуючого судді - Баркової Н.В., 
за участю секретарів - Кравченко Л.Л., Кобзар І.І., Скороход Б.О.,
представника позивача - адвоката Андрійко О.В., 
представників відповідача - адвокатів Матарикіної С.П., Перепелиці І.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини, - 

ВСТАНОВИВ:

08.12.2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третьою особою зазначивши Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, і просить суд визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_1 та покласти на відповідача судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.03.2019 року між ним відповідачем укладено шлюб, в шлюбі у позивача та відповідача народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.06.2022 року у справі № 639/203/22 шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Між тим вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання спільної дитини. Як зазначає позивач, син перебуває на його утриманні, позивач піклується про сина та його стан здоров`я, оскільки дитина має тяжке вроджене захворювання серця. Син зареєстрований та мешкав разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, відразу після повномасштабного вторгнення рф на територію України, відповідач разом з дитиною покинула країну, наразі, позивач не має достовірної інформації про перебування його дитини. Між тим позивач вказує, що продовжує перераховувати грошові кошти на утримання дитини. У зв`язку з вищевикладеними обставинами ОСОБА_1 був вимушений звернутися з відповідною заявою до Служби у справах дітей та за результатами розгляду заяви Служба у справах дітей по Новобаварському району Департаменту служби у справах дітей Харківської міської ради у відповіді від 16.08.2022 року № 06-22/567/22 повідомила позивача, що в рамках розгляду заяви посадовими особами ССД по Новобаварському району вжиті заходи щодо встановлення телефонного зв`язку з матір`ю дитини, ОСОБА_2 , з метою отримання пояснень по суті питань, викладених в заяви, проведення відповідної профілактично-роз`яснювальної роботи, однак всі спроби зв`язатися з ОСОБА_2 за номерами телефонів позитивних результатів не дали. Отже, вжити заходів до матері дитини, ОСОБА_2 , шляхом проведення відповідної профілактично-роз`яснювальної роботи посадовими особами ССД по Новобаварському району станом на 16.08.2022 року не виявилось можливим. 
Як зазначає позивач, відповідач не має постійного місця проживання та заробітку, щоб забезпечити потреби та належне лікування дитини, оскільки в Україні лікуванням сина займався виключно він, наразі взагалі невідомо чи займається відповідач лікуванням сина чи ні. Проживання дитини саме з батьком, а не з його матір`ю, на думку позивача, відповідає інтересам та потребам дитини. ОСОБА_1 вказує, що має стабільний заробіток, розмір якого дозволяє у повному обсязі створити всі необхідні умови для проживання, лікування та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Крім того, беручи до уваги стан здоров`я сина, перебування дитини закордоном з відповідачем є небезпечним, оскільки невідомо про належне лікування дитини. При цьому за постійним місцем проживання дитини знаходяться його постійний лікар, який слідкує за станом його здоров`я та тим, щоб його стан не погіршувався.
З огляду на викладене позивач, посилаючись на норми ст.ст. 141, 150, 160, 161 СК України та ст. 29 ЦК України вимушений звернутися до суду з вказаним позовом. 
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 04.01.2023 року прийнято позов до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини. Призначено підготовче засідання.
22.03.2023 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів задоволено. Зобов`язано Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради надати суду письмовий висновок про умови місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 
На виконання ухвали суду Департаментом служб у справах дітей Харківської міської ради надана відповідь.
13.04.2023 року ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова у задоволенні заяви про забезпечення позову позивача ОСОБА_1 у цивільній справі №639/4024/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовлено.
Представником відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 16.05.2023 року подано відзив на позов з відповідними доказами, які прийняті судом до розгляду. У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову, обґрунтовуючи свою позицію тим, що дитина - ОСОБА_3 на цей час проживає в повноцінній сім`ї: з мамою, з сестрою та бабусею, в безпечному для його життя та здоров`я місці - за кордоном в Польщі, оскільки, в Україні триває воєнний стан, що є небезпечним для проживання дитини. Крім того в Україні на цей час не працюють садочки та школи, а спілкування з іншими дітьми дуже важливе для дітей та їх подальшого розвитку та соціалізації. Із повідомлення відповідача представнику вбачається, що до початку війни у них з позивачем вже були погані стосунки, позивач вчиняв сварки на очах у дітей. у зв`язку з повномасштабною війною вона з дітьми та мамою була змушена покинути країну. Найбільш позивача хвилювало те, що документи про інвалідність сина залишились у відповідача. ОСОБА_2 для проживання було обрано місто Свебоздіце (Польща). Квартира, у якій проживає відповідач з дитиною розташована досить зручно. ОСОБА_5 став на облік до лікаря педіатра, яка за допомогою україномовної медсестри була ознайомлена з медичною карткою ОСОБА_5 . За цей час ОСОБА_5 отримав необхідні щеплення. Стан роботи серця контролює кардіолог, що працює у лікарні, яка має сучасне обладнання. На 30.05.2023 року ОСОБА_5 записаний до лікаря фізіотерапевта. Сину потрібна консультація та проходження реабілітації. Минулого року ОСОБА_5 категорично відмовився залишатися в садочку без відповідача або бабусі. Спілкуватися з дітьми син вчиться на дитячих майданчиках, під час прогулянки зі знайомими дітьми, із задоволенням ходить в гості до дівчинки свого віку. Зараз син вже підріс та збирається йти до садочку з початку навчального року. За час перебування у Польщі ОСОБА_5 навчився швидко бігати на тренажерні, без страху залазити на вищу дитячу гірку, що знаходиться на дитячому майданчику біля них, полюбив робити з відповідачем та сестричкою зарядку. На вихідних ОСОБА_5 подобається відвідувати критий басейн або дитячу кімнату. Після роботи відповідач з дітьми ходить до озера. ОСОБА_5 любить уявляти, що ловить рибу. Періодично вони разом відвідують такі місця як зоопарк, оранжерея. 
Позивачем ОСОБА_1 05.06.2023 року подана відповідь на відзив з відповідними доказами, які прийняті судом до розгляду. У вказаній заяві по суті справи позивач наполягає на задоволенні позовних вимог та вдається до критичної оцінки наданих відповідачем доказів, вважаючи їх неналежними. 
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 26.07.2023 року підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті.
Ухвалою Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 13.03.2024 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/4024/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задоволено. Забезпечено проведення подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів представнику позивача ОСОБА_1 - адвокату Андрійко О.В., яка зареєстрована у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_2 
12.11.2025 року Новобаваського районного суду міста Харкова клопотання позивача ОСОБА_1 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції по цивільній справі №639/4024/22 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - задоволено. Забезпечено подальших судових засідань в режимі відеоконференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів позивачу ОСОБА_1 , який зареєстрований у системі «EasyCon» за наступними реквізитами: електронна адреса - ІНФОРМАЦІЯ_3 
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Андрійко О.В. надали вступне слово, в якому позовні вимоги підтримали, посилаючись на викладені у позові обставини, просили позов задовольнити. При цьому позивач визнав, що востаннє на початку 2023 року він перераховував кошти на утримання дитини, про що надані суду квитанції, оскільки є інша цивільна справа за позовом про стягнення аліментів, провадження по якій зупинено.
Представник відповідача адвокат Перепелиця І.І. надала вступне слово, в якому проти задоволення позовних вимог позивача заперечувала, посилаючись на викладені у відзиві обставини, вважала доводи позивача необґрунтованими і такими що не відповідають дійсності, оскільки відповідач створила всі умови для належного розвитку, виховання, проживання та лікування дитини в країні, де немає війни, не заважає спілкуванню сина з батьком доступними засобами, однак вважає визначення місця проживання дитини з батьком і повернення для цього дитини до міста Харкова безглуздим та вкрай небезпечним. Також представник відповідача підкреслила, що ОСОБА_1 жодним чином не бере участі в утриманні дитини, презентуючи себе турботливим батьком.
Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради у підготовчі та судові засідання не з`явився, надав відповідь про неможливість надати суду висновок про умови місця проживання малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 , оскільки дитина разом з матір`ю перебувають поза межами м. Харкова (т.1, а.с. 79), а також письмову заяву, в якій представник третьої особи просить розглянути справу у його відсутність, рішення прийняти в інтересах дитини. 
Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити, виходячи з наступного.
02.03.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уклав шлюб з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , про що складено відповідний актовий запис №54 та підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 02.03.2019 року. Прізвище чоловіка та дружини - залишені без змін (т.1, а.с. 7). 
ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_3 , про що складено відповідний актовий запис №289 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 30.09.2022 року. Батьками дитини зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (т.1, а.с. 6). 
Рішенням Новобаварського (Жовтневого) районного суду міста Харкова від 01.06.2022 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволено повністю.Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 02.03.2019 року у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 54, - розірвано (т.1, а.с. 8).
З інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 11.07.2022 року вбачається, що станом на 11.07.2022 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1, а.с. 9).
13.07.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Служби у справах дітей по Новобаваському району Департаменту служб у справах дітей із заявою про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з малолітнім сином (т.1, а.с. 10-11). Службою у справах дітей по Новобаваському району Департаменту служб у справах дітей надана відповідь від 16.08.2022 року, згідно якої в рамках розгляду заяви посадовими особами ССД по Новобаварському району вжиті заходи щодо встановлення телефонного зв`язку з матір`ю дитини, ОСОБА_2 , з метою отримання пояснень по суті питань, викладених у заяві, проведення відповідної профілактично-роз`яснювальної роботи, однак всі спроби зв`язатись з ОСОБА_2 за номерами телефонів, зазначеними у заяві, позитивних результатів не надали (т.1, а.с. 12). 
З відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.12.2024 року вбачається, що у межах повноважень, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, відповідно до пунктів 12, 15 Положення про базу даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану територію України або виїхали з такої території», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27.09.2022 року №614, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 26.10.2022 року за № 1319/38655, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України у період з 30.04.2019 року по 02.12.2024 року (станом на 14:10) громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Базі даних не виявлено (т.2, а.с. 44).
Згідно листа Харківської обласної військової адміністрації від 19.11.2024 року за №14.01-12/2959, у період з 24.02.2022 року по 15.11.2024 року з території Харківської міської територіальної громади обов`язкова евакуація в примусовий спосіб дітей з їх батьками, особами, які їх замінюють, або іншими законними представниками Харківською обласною військовою адміністрацією не оголошувалася. В Харківській обласній військовій адміністрації відсутній законодавчий акт та/або рішення щодо відсутності небезпеки для дітей на території Харківської міської територіальної громади Харківського району Харківської області та законодавчий акт та/або рішення щодо відсутності небезпеки для дітей на основі якого було прийнято рішення про повернення дітей до Харківського міського центру соціально-психологічної реабілітації дітей за адресою АДРЕСА_2 або інших аналогічних дитячих центрів (т.2, а.с. 48).
Однак з відповіді Генерального консульства України у Вроцлаві від 22.11.2024 року вбачається, що за результатами проведеної перевірки наявних баз даних Генерального консульства України у Вроцлаві, а також відповідно до відомостей, отриманих із системи «ВІС МЗС», не виявлено факту перебування на консульському обліку установи вищезгаданого неповнолітнього ОСОБА_3 . Процедура взяття на консульський облік громадян України, які проживають за межами України, регулюється Порядком ведення обліку громадян України, які проживають за межами України, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2020 р. №85 (т.2, а.с. 45).
При цьому представником відповідача представлено суду Довідку про надання ідентифікаційного номеру Песель НОМЕР_5 (в перекладі з польської на українську мову) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 в м.Свебодзиці Республіка Польщі 18.03.2022 р. (т.2 а.с.69).
З наданої позивачем ОСОБА_1 переписки між ним та відповідачем ОСОБА_2 в месенджері за період з моменту початку військового стану в лютому 2022 року і до 2025 року вбачається, що стосунки між позивачем та відповідачем мали складний характер, ними не знайдено порозуміння щодо матеріальних питань та питань виховання і спілкування батька з дитиною, однак з листування видно, що відповідач з позивачем підтримувала контакт, інформувала батька про їх життя з дитиною, їх виїзд закордон і не забороняла спілкування з сином (т.1 а.с. 27-34, 70-71, 222-223, т.2 а.с. 41, 85, 138).
У судовому засіданні також досліджено залучений позивачем відеозапис спілкування позивача з дитиною за допомогою месенжерів. Матеріали справи місять оптичний диск (т.1 а.с. 155) на якому позивач зафільмував свою розмову з дитиною ОСОБА_10 ще на момент їх особистого спілкування в Україні.
Між тим зазначені докази лише підтверджують можливість позивача спілкуватись з дитиною. 
Позивач ОСОБА_1 , відповідно до довідки ДПС ГУ ДПС у Харківській області від 18.10.2022 року, має статус фізичної особи - підприємця (т.1, а.с. 25). 
Відповідно витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 по 2 квартал 2023 року відповідач отримав дохід 90000 грн. (т.1 а.с.156).
Згідно з копією сертифікату серії ААА №186904 про проходження профілактичного наркологічного огляду за станом проходження 14.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , наркологічних протипоказань до роботи «Будівельник» не має (т.1, а.с. 26).
Відповідно до копії медичної довідки серії ААГ №531043 про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів за станом проходження 14.10.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , психіатричних протипоказань до роботи «Будівельник» не має (т.1, а.с. 26).
Департаментом служб у справах дітей ХМР 24.02.2025 року залучено до матеріалів справи відповіді Департаменту служб на відповідні звернення батька, ОСОБА_1 , з питань соціального захисту прав та законних інтересів малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.2, а.с.90-113). 
З копії Акту обстеження умов проживання, складеного представниками Служби у справах дітей по Новобаваському району Департаменту служб у справах дітей 10.05.2023 року за адресою проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 вбачається, що житло розміщено на 1-2 поверсі 2 поверхового будинку, складається із 3 кімнат, загальна площа 184 кв.м. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: стадія ремонту, в наявності меблі, побутова техніка. Умови проживання задовільні. Зі слів батька ОСОБА_1 , малолітній ОСОБА_3 на даний час перебуває разом з матір`ю ОСОБА_2 за невідомою адресою (т.1 а.с. 146). 
Згідно копій платіжних інструкцій ОСОБА_1 перерахував на рахунок ОСОБА_2 як аліменти 23.04.2022 року - 1507, 54 грн., 30.04.2022 року - 502,51 грн., 26.05.2022 року 1507,54 грн., 25.06.2022 року - 1507,54 грн., 27.07.2022 року -1507,54 грн., 28.08.2022 року - 1507,54 грн., 28.09.2022 року - 1507,54 грн., 29.10.2022 року - 1507,54 грн., 29.11.2022 року - 1507,54 грн., 30.01.2023 року - 1507,54 грн., 19.02.2023 року - 1500 грн., 26.03.2023 року - 1507, 54 грн. Також 29.12.2022 року 848,24 грн. переказані для купівлі подарунка дитині, і 19.02.2023 року - 750 грн. для подарунка дитині (т.1, а.с. 35-39, 72-73, 222-223).
Відповідач ОСОБА_2 06.06.2023 року зверталася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , однак ухвалою суду від 09.06.2023 року відмовлено у видачі судового наказу (т.1, а.с. 168-170). 
З копії висновку лікарсько-консультативної комісії КНП ХОР «ОДКЛ» №368 від 05.09.2019 року, копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого №7223, №5708, №943, №706, №4053 та інших медичних довідок, залучених до матеріалів справи вбачається що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має ряд діагнозів: Q 21, 1.30 вроджені вади розвитку серцевої перегородки, хронічна серцево-судинна недостатність 1 ступеня. (Вроджена вада серця - відкрита артеріальна протока, стан після корекції в 2019 р., дефекти міжшлуночкової та міжпредсердної перегородок) (т.1, а.с. 13-24).
Згідно відповіді Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради від 23.07.2024 року станом на 22.07.2024 року на обліку в Управлінні як одержувач будь-яких державних соціальних допомог та компенсацій ОСОБА_1 не перебуває, із заявами про призначення державних соціальних допомог та компенсацій не звертався. На обліку в Управлінні як отримувач державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з надбавкою на догляд перебуває мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (том №2, а.с. 137).
Дійсно відповідач ОСОБА_2 відповідно даним витягу з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2024 року отримувала дохід у вигляді соціальних виплат, лише в квітні 2022 року нею отримано 4968,94 грн. від ТОВ «Клінікал трайалз ассістанс». (т.2 а.с.71).
За змістом копії довідки OPS.DO.4262.7.2023(з перекладом на українську мову) від 12.04.2023 року, центр соціального забезпечення у Свебодзиці повідомляє, що пані   ОСОБА_11 веде спільне господарство з матір`ю ОСОБА_12 та двома дітьми: ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Сім`я проживає у Свебодзиці на АДРЕСА_3 . Квартира з кухнею та ванною кімнатою розташована на четвертому поверсі, де неповнолітні діти мають місце для сну та навчання. Сім`я утримується за рахунок заробітної плати пані ОСОБА_15 , виплата 500+. Сім`я не отримує соціальної допомоги, і поки що Центр соціальної забезпечення в Свебодзіце не отримував жодної тривожної інформації щодо стану сім`ї (т.1, а.с.101-102).
З копії довідки про зайнятість та заробітну плату (з перекладом на українську мову) вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , терміном з 01.12.2022 року по 31.05.2023 року працює в КТВП «ЄВРОВОЛЛЕ» на посаді пакувальника та отримала заробітку плату за період 01.03.2023 року по 31.03.2023 року у розмірі 3 490,00 злотих (т.1, а.с.103-104).
Також відповідачем додатково надано копію нового трудового договору, укладеного 29.08.2025 між ПКСП «ЄУРОВОЛЛЕ» і ОСОБА_16 на необмежений період від 01.09.2025 (т.2 а.с.146).
З копії Договору позики приміщення (з перекладом на українську мову) від 20.03.2022 року, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 винаймає квартиру у місті Свебоздіце (Польща) строком до 31.12.2023 року (т.1, а.с. 100). 
Також відповідач надала наступний договір оренди квартири, укладений 19.07.2025 року в м. Свебодзиці на строк від 19.07.2025 року до 18.07.2026 року, предметом якого є квартира загальною площею 45 кв.м , яка складається з кухні, ванної кімнати з туалетом, коридору та двох кімнат, встановлена орендна плата (т.2 а.с.145) 
Відповідно до копії довідки Дитячого садка №3 «Незабудка» від 07.04.2023 року (з перекладом на українську мову) дитина ОСОБА_17 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_6 у Харкові (Україна), мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , з 01.09. 2023 року прийнятий до Дитячого садка №3 «Незабудка» у місті Свебодзиці (т.1, а.с. 108-109).
Крім того суду надана копія трудової книжки бабусі дитини - ОСОБА_18 , з якої вбачається, що остання має стаж роботи в дитячому садочку вихователем (т.1, а.с. 110-113).
Відповідно до копії картки з історії хвороби (з перекладом на українську мову) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час візиту 27.03.2023 року у ЕМС Медичний Інститут було встановлено певні діагнози та надані медичні рекомендації (т.1, а.с. 105-107). Також відповідачем додатково додано лист історії здоров`я та захворювань дитини за датою візиту 09.01.2024 року АТ «ЕМС Інститут Медицини» в перекладі з польської мови, що свідчить про проходження дитиною періодичних медичних оглядів (т.2 а.с.68)
З відповіді КНП «Міська дитяча поліклініка № 2» Харківської міської ради від 22.11.2024 року вбачається, що первинна медична допомога - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , до березня 2022 року надавалась в комунальному некомерційному підприємстві «Міська дитяча поліклініка № 2» Харківської міської ради на підставі декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу, з лікарем-педіатром ОСОБА_19 . За інформацією, наданою лікарем-педіатром ОСОБА_19 , згідно календаря профілактичних щеплень в період з 30.12.2021 року до теперішнього часу дитина - ОСОБА_3 потребував проведення першої ревакцинації проти дифтерії, правця, кашлюка та полімієліту. Згідно з інформацією із наданої копії картки обліку щеплень сина, 13.06.2024 року хлопчику проведено саме першу ревакцинацію проти дифтерії, правця, кашлюка та полімієліту комплексною вакциною Інф`анрикс ІПВ за межами України, яка дозволена для використання і в Україні. 13.06.2024 року ОСОБА_5 була проведена також ревакцинація проти кору, паротиту та краснухи комплексною вакциною (т.2, а.с. 52). 
За даними національного фонду охорони здоров`я Нижнесилезска Ваєводська філія у Вроцлаві від 13.01.2025 року (в перекладі з польської на українську мову) за перевіркою медичного страхування сина ОСОБА_20 встановлено, що останній застрахований і має право на отримання медичних послуг, що фінансуються державою (т.2 а.с.105-107 ).
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Визнано протиправною відмову Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради у видачі ОСОБА_1 належним чином засвідченої копії Медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років форми № 080/о, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Додаток до Порядку видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 04.12.2001 №482). Зобов`язано Управління соціального захисту населення адміністрації Новобаварського району Харківської міської ради видати ОСОБА_1 належним чином засвідчену копію Медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років форми № 080/о, виданого на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Додаток до Порядку видачі медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України 04.12.2001 №482) (том №2, а.с. 42-43).
Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
В п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено судам, що при вирішенні спору про місце проживання дитини судам належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати з ким із батьків вона бажає проживати. Судам слід враховувати також положення ст. 160 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків, яка досягла 10 років за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.
Отже за змістом статей 160-161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17.10.2018 року по справі №402/428/16-ц відійшла від висновків Верховного Суду України, висловлених у постановах від 14 грудня 2016 року у справі №6-2445цс16 та від 12.07.2017 року у справі №6-564цс17, щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, а саме Сімейного кодексу України та принципу 6 Декларації прав дитини, з огляду на наступне.
Законодавство України не містить норм, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною.
Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості.
У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Hunt v. Ukraine, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (Mamchur v. Ukraine, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).
Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.1998 року №16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України» визначено, що вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (у тому числі в одній квартирі) проте з ким із них і, хто саме з дітей залишається, суд повинен постановити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому, суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.
Частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 8 Законом України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст.141 СК України мати, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. ст. 150, 155 Сімейного кодексу України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватись усупереч інтересам дитини.
Згідно з положеннями ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, дитина не повинна розлучатись з батьками всупереч її бажанню, за винятком, коли таке розлучення необхідно в найкращих інтересах дитини. В конвенції закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини.
Під час розгляду справ щодо місця проживання дитини суди мають дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах. Такі висновки викладено Верховним Судом у постанові від 01.03.2023 року у справі № 643/16285/20 (провадження № 61-530св23).
Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 грудня 2023 року у справі № 607/20787/19 (провадження № 61-11625сво22) зазначив, що факт проживання дитини за кордоном (незалежно від того чи вивезена дитина за кордон до звернення до суду з позовом про визначення місця її проживання чи після) не впливає на вирішення судами України спору про визначення місця її проживання. Повернення дитини в Україну не є передумовою для вирішення спору між батьками про визначення місця проживання такої дитини. Проживання дитини за кордоном не є самостійною підставою для відмови у позові про визначення місця проживання такої дитини разом з одним з батьків в Україні.
Крім того, першочерговим завданням держави є забезпечення безпеки і права на життя дитини, що проголошено статтею 6 Конвенції про права дитини, а тому, розглядаючи справи про визначення місця проживання дитини з урахуванням особливостей, спричинених введенням в Україні воєнного стану, вирішуючи спори, що стосуються прав та інтересів дитини, судове рішення має бути спрямованим на забезпечення її безпеки і права на життя (див. постанови Верховного Суду від 09 лютого 2023 року у справі № 753/572/20, від 24 травня 2023 року у справі № 127/9377/21, від 14 червня 2023 року у справі № 760/31518/21, від 31 січня 2024 року у справі № 449/1019/20 (провадження № 61-15616св23).
З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів і в межах заявлених позовних вимог.
В даному випадку суд, розглядаючи справу в межах позовних вимог про визначення місця проживання дитини з батьком, враховуючи, що зустрічний позов матір`ю не заявлено, дослідивши надані сторонами докази, встановив, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2  - колишнє подружжя, шлюб якого розірвано, сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не досяг 10 років. Спір щодо місця проживання дитини між батьками в добровільному порядку не вирішено. Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року, який діє і по теперішній час. У зв`язку зі збройною агресією рф в Україні відповідач залишила місто Харків і України та разом з дитиною з весни 2022 року і до теперішнього часу проживає в Республіці Польша з офіційною реєстрацією, має постійне місце роботи, дохід, проживає в орендованому житлі, приділяє належну увагу здоров`ю дитини, яка має важкі вроджені хвороби серця, дитина відвідує дитячий заклад. Позивач в свою чергу має постійне місце проживання в м. Харкові і житло, дохід, але підтвердив в судовому засіданні надання матеріальної допомоги на утримання дитини лише до 2023 року, мотивував необхідність повернення дитину в України та місто Харків тим, що це буде відповідати інтересам дитини, яка потребує лікування, а також спілкування з батьком. Між тим, враховуючи норми Конвенції про права дитини щодо забезпечення її якнайкращих інтересів та безпеки і права на життя, факт того, що в Україні триває воєнний стан, віднесення Харківської територіальної громади до категорії можливих бойових дій, досліджені умови перебування дитини з матір`ю за кордоном, які є належними, задля дотримання балансу між інтересами дитини, правами батьків та їх обов`язками діяти в інтересах дитини, суд приходить до висновку, що визначення місця проживання дитини з батьком не відповідатиме найкращим інтересам дитини, її розвитку і безпеці, враховуючи конкретні обставини даної справи, вік дитини та ставлення батьків до участі в житті дитини. Позивач не надав достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що зміна фактичного місця проживання дитини, її вже звичного з 2022 року середовища та визначення місця проживання дитини з ним покращить життя і матиме більш позитивний вплив на дитину, інтереси якої завжди повинні переважати над інтересами і бажаннями її батьків. 
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення місця проживання дитини з батьком задоволенню не підлягають.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують в державах - учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (Проніна проти України, №63566/00, пр.23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 р.).
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то судовий збір на користь позивача не стягується.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 140, 141, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 141, 150, 155, 157, 160, 161 СК України, ст. ст. 15, 29 ЦК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», -
ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 ;
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 ;
Третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ЄДРПОУ:26489104, адреса: 61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 55.
Повне рішення складено 27.05.2026 року. 

Суддя           Н.В. Баркова