23 червня 2026 року Єдиний унікальний № 199/16284/25 Провадження № 2/501/1363/26

РІШЕННЯ
Іменем України
23 червня 2026 року    м. Чорноморськ
Чорноморський міський суд Одеської області
у складі: головуючого Тордія Е.Н. секретаря судового засідання Дунаєвої Т.В..
номер справи № 199/16284/25 провадження № 2/501/1363/26
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чорноморського міського суду Одеської області цивільну справу за позовом позивача ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЬЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до відповідача ОСОБА_1  предмет та підстава позову про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Стислий виклад позицій сторін.
04 грудня 2025 року ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (далі за текстом ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС») через систему «Електронний суд» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позові вимоги позивач обґрунтовує тим, що 11 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «МІЛОАН» (далі за текстом ТОВ «МІЛОАН») та ОСОБА_1 укладено Договір № 3279385. Згідно умов Договору кредитодавець зобов`язався на умовах, визначених цим договором, надати позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язався повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом. Сума (загальний розмір) кредиту становить 5000.00 грн. Проценти за користування кредитом: 2025,00 грн., які нараховуються за ставкою 1,50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5,0 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Умовами Договору передбачена видача кредитних коштів позичальнику безготівково, а саме шляхом переказу коштів на картковий рахунок.
Договір № 3279385 укладений в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-телекомунікаційній системі кредитодавця.
26 січня 2022 року було укладено договір № 26-01/2022-83 відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» (далі за текстом ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3279385.
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» (далі по тексту ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3279385.
28 серпня 2025 року було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3279385.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до Відповідача за договором № 3279385.
Відповідач не виконує зобов`язання за Договором № 3279385, у зв`язку з чим виникла заборгованість
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №3279385 від 11 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 30275,00 грн, з яких: заборгованість за основним

зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 24275,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (3 моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; заборгованість за комісіями - 1000.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн.
03 жовтня 2021 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЛІНЕУРА Україна» (далі за текстом ТОВ «ЛІНЕУРА Україна»)  та ОСОБА_1 укладено Договір № 2432687.
Договір № 2432687 укладений за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується позичальнику через офіційний вебсайт товариства (інтернет сторінка з доменним ім`ям, яка є частиною інформаційно-телекомунікаційної системи товариства) та/або мобільний додаток та підписаний електронним підписом позичальника, що відтворений шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором. На підставі умов зазначеного Договору, товариство надає кредит у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки позичальника, реквізити якої надані позичальником товариству з метою отримання кредиту.
Так, сторони зазначеного Договору № 2432687 погодили, що товариство зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тіло кредиту (загальний розмір) складає: 2000,00 грн., строк кредиту 30 днів. Укладаючи Договір, позичальник зобов`язався, у встановлений Договором строк, повернути кредит та сплатити проценти за користування, штрафні санкції (у разі наявності) та інші платежі, передбачені Договором, а також виконувати інші обов`язки, передбачені Договором, правилами та чинним законодавством України.
05 травня 2023 року було укладено договір № 05052023 відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило на користь ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі по тексту ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»») права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2432687.
23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2432687.
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги Відповідача за Договором № 2432687.
Відповідач не виконує зобов`язання за Договором № 2432687, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором №2432687 від 03 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 5716,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3716,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 0,00 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн..
Станом на дату подання позову строк виконання зобов`язання настав, але відповідач його не виконує: кредитні кошти не повертає, проценти не сплачує, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами № № 3279385 від 11 жовтня 2021 року та № 2432687 від 03 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 35 991,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27991,00 грн. грн.; 

заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (3 моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 0,00 грн.; заборгованість за комісіями – 1000,00 грн.; інфляційні збитки – 0,00 грн.; нараховані 3% річних – 0,00 грн.
Окрім суми заборгованості позивач просить також стягнути судовий збір сплачений при зверненні до суду 2422.40 грн. а також витрати на правову допомогу в сумі 13000,00 грн..
Представник позивача в судове засідання не з`явилась. З позовної заяви вбачається, що просить проводити розгляд справи за своєю відсутністю за правилами спрощеного позовного провадження, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав пояснив, що дійсно укладав два договори про надання грошових коштів та не виконав зобов`язання за кредитними договорами, має намір сплачувати грошові кошти за договорами. Він є учасником бойових дій та особою з інвалідністю внаслідок війни, наразі є внутрішньо переміщеною особою та проживає у м. Чорноморську. Просив зменшити позовні вимоги в частині нарахованої заборгованості по відсоткам, а також в частині відшкодування витрат на правову допомогу.
Процесуальні дії
Заяви, клопотання та інші процесуальні дії по справі.
04 грудня 2025 року ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» через систему «Електронний суд» звернулось до Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра з вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою суду від 05 грудня 2025 року після отримання інформації щодо місця реєстрації (перебування) відповідача позовна заява передана до Чорноморського міського суду Одеської області за правилами ст. 31 Цивільного кодексу України.
Протоколом авторозподілу справ між суддями від 17 лютого 2026 року цивільна справа передана в провадження судді Тордія Е.Н.
Ухвалою суду від 02 березня 2026 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду в спрощеному провадженні в викликом сторін.
Заперечень (заяв) проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження від сторін по справі не надходило.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, заявивши в позовній заяві про розгляд справи за своєї відсутністю та просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, шляхом винесення заочного рішення. 
Відповідач з`явився в судове засідання та висловив свою позицію стосовно позовної заяви, просив зменшити позовні вимоги в частині нарахованої заборгованості по відсоткам, а також в частині відшкодування витрат на правову допомогу, крім того пояснив, що має намір виконати зобов`язання за кредитними договорами. 
Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін, освідчин ості її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності її учасників, які не з`явились до судового засідання.
Зі згоди позивача (представника) суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.
Позиція суду
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дійшов висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав..
Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.
03 жовтня 2021 року між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА»  та ОСОБА_1 укладено Договір № 2432687 (далі по тексту Договір 1). Договір укладений в електронній формі та підписаний шляхом використання позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором M604. (а.с. 86 - 92) та підписано паспорт споживчого крежиту (а.с. 84-85).
Відповідно до п. 1.2, 1.3, 1.4 Договору 1 товариство зобов`язується надати клієнту грошові кошти в гривні на умовах строковості, зворотності, платності, а клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші обов`язки, передбачені Договором. Тип кредиту – кредит. Сума кредиту (загальний розмір) складає: 2 000,00 гривень. Строк кредиту 30 днів. . Тип процентної ставки – фіксована. 
Стандартна процента ставка становить 1,99% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в п.1.3 цього Договору, якщо не виконані умови для застосування зниженої процентної ставки; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Клієнта, відповідно до п.4.1 Договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п.4.2 Договору.
Згідно з п. 1.6. Договору 1 орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення Договору складає: за стандартною ставкою 3 194,00 грн.
Відповідно до п. 2.1 Договору 1 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки клієнта, реквізити якої надані клієнтом товариству з метою отримання кредиту.
Розділом 4 Договору 1 визначений порядок продовження строку користування кредитом, автопролонгація. 
Згідно з п.п. 4.1.1. Договору 1 у випадку неможливості виконання зобов`язань за Договором у повному обсязі у встановлений термін Клієнт може ініціювати продовження строку користування кредитом та зміну дати повернення кредиту, шляхом укладення Додаткового договору до Договору.
Відповідно до п.п. 4.2.1., 4.2.2. Договору 1 сторони домовились, що у випадку, якщо у Клієнта на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації) наявна заборгованість за кредитом, та Клієнт не продовжив строк кредиту відповідно до п.4.1.1.-4.1.6 Договору, за цим Договором застосовується автоматичне продовження строку користування кредитом (автопролонгація) з наступного дня після запланованої дати повернення кредиту. Клієнт, підписуючи цей Договір, дає згоду на його автопролонгацію, - продовження дії Договору та строку користування кредитом з закінчення строку кредиту або продовженого строку кредиту (п.1.3, п.4.1.5 Договору) ще на 15 календарних днів.
У п.п. 4.2.3. Договору 1 сторони погодили, що: - за користування кредитом в період автопролонгації нараховування процентів здійснюється в порядку, визначеному розділом 3 Договору, за стандартною процентною ставкою у відповідності до п.1.5.1 Договору.
Згідно з п.п. 4.2.5. Договору 1 загальна кількість атовпролонгацій за цим Договором обмежується загальною кількістю календарних днів користування кредитом, яка не може бути більшою за 120 календарних днів. Тобто, якщо у разі наступної (чергової) автопролонгації загальна кількість днів користування кредитом буде більшою за 120, така автопролонгація не застосовується, а строк повернення кредиту та сплати нарахованих процентів є таким, що настав.
ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» умови Договору 1 виконало в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти у сумі 2000,00 грн на рахунок отримувача № НОМЕР_2 . (а.с. 95-96).
Відповідач не виконав зобов`язання за Договором № 2432687, у зв`язку з чим виникла заборгованість
Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним Договором № 2432687 від 03 жовтня 2021 року загальний розмір заборгованості за період з 05 травня 2023 року по 05 листопада 2025 року становить 5716,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 2000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 3716,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 0,00 грн.; заборгованість за комісіями -0,00 грн.; інфляційні збитки - 0,00 грн.; нараховані 3% річних - 0,00 грн.. (а.с. 97, 101-103).
05 травня 2023 року було укладено договір № 05052023 (а.с. 104-105) відповідно до якого ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відступило на користь ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 2432687, що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором факторингу № 05052023 (а.с. 106) та витягом з реєстру боржників (а.с. 107).
23 травня 2024 року було укладено договір № 23/05/24 відповідно до якого ТОВ «ФК «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ»» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 2432687 (а.с. 108-112).

Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги Відповідача за Договором № 2432687, що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру заборгованостей за Договором факторингу № 23/05/24 від 23 травня 2024 року (а.с. 118-119) та витягу з реєстру боржників (а.с. 120-125).
11 жовтня 2021 року відповідач підписав анкету-заяву на кредит № 3279385 (а.с. 126).
11 жовтня 2021 року між ТОВ «МІЛОАН» та ОСОБА_1 укладено Договір № 3279385. (далі за текстом Договір 2) (а.с. 128-132) та підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 127).
Договір укладений в електронній формі та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора L91111. (а.с. 139).
Відповідно до п. 1.1. Договору 2 кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим Договором, на строк визначений п.1.3. Договору надати позичальнику грошові кошти (фінансовий кредит) у сумі визначеній у п.1.2. Договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встановлений п.1.4. Договору термін та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені Договором. Кредит надається з метою задоволення потреб позичальника не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю та виконанням обов`язків найманого працівника. Типом кредиту є кредит.
Згідно п. 1.2., 1.3, 1.4 Договору 2 сума (загальний розмір) кредиту становить 5000,00 грн. у валюті: українські гривні. Кредит надається строком на 27 днів з 11 жовтня 2021 року. Термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 07 листопада 2021 року.
Відповідно до п. 1.5 Договору 2 загальні витрати позичальника за кредитом, що включають загальну суму зборів, платежів та інших витрат позичальника, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом та комісії (без врахування суми (тіла) кредиту) складають 3025,00 грн. в грошовому виразі та 59,840.00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка), і включає в себе складові, визначені у п.п. 1.5.1-1.5.2 Договору. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника, що складається з суми загального розміру кредиту та загальних витрат Позичальника за кредитом складає 8025,00 гривень. 
У п. 1.5.1., 1.5.2. Договору 2 визначені: комісія за надання кредиту: 1000,00 грн., яка нараховується за ставкою 20.00 відсотків від суми кредиту одноразово; проценти за користування кредитом: 2025,00 грн., які нараховуються за ставкою 1.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. 
Згідно п. 1.6, 1.7 Договору 2 стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів визначені п.п.2.2,.2.3 цього Договору.
Відповідно до п. 2.1 Договору 2 кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок.
У п. 2.3 Договору 2 передбачена пролонгація строку кредитування. 
Згідно п.п. 2.3.1.1. Договору 2 продовження вказаного в п.1.3 Договору строку кредитування може відбуватись на пільгових або стандартних (базових) умовах, наступним чином: пролонгація на пільгових умовах: позичальник має право неодноразово продовжувати строк кредитування, за умови, що кредитодавцем надана така можливість позичальнику відповідно до розділу 6 правил надання фінансових кредитів (послуг) товариством, що розміщені на веб-сайті товариства miloan.ua за посиланням https://miloan.ua/s/documents і є невід`ємною частиною цього Договору. Для продовження строку кредитування за цим пунктом позичальник має вчинити дії передбачені розділом 6 Правил, у т.ч. сплатити комісію за управління та обслуговування кредиту та певну частку заборгованості по кредиту. Якщо позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за ставкою визначеною п.1.5.2 Договору.
Відповідно п.п. 2.3.1.2. Договору 2 пролонгація на стандартних (базових) умовах: позичальник може збільшити строк кредитування на 1 (один) день шляхом продовження користування кредитними коштами після завершення строку кредитування (з урахуванням всіх пролонгацій). Таке збільшення (продовження) строку кредитування відбувається кожен раз коли позичальник продовжує користуватись кредитними коштами після спливу раніше визначеного строку кредитування, але загалом не може перевищувати 60 днів. У випадку, якщо внаслідок чергового продовження строку кредитування позичальником у спосіб вказаний цим пунктом, загальний період пролонгації на стандартних (базових) умовах перевищить 60 днів, таке продовження здійснюється на кількість днів, що залишилась до досягнення загальним строком пролонгації на стандартних (базових) умовах 60 днів. Користування кредитними коштами припиняється, якщо у позичальника відсутня заборгованість перед кредитодавцем за кредитом (тілом кредиту). Якщо Позичальник здійснює продовження строку кредитування (пролонгацію) на стандартних (базових) умовах, проценти за користування кредитом протягом періоду на який продовжено строк кредитування нараховуються за стандартною (базовою) ставкою наведеною в п.1.6 Договору. У випадку, якщо Позичальник протягом періоду на який продовжено строк кредитування(пролонгації) на стандартних (базових) умовах вчинить дії для продовження строку кредитування на пільгових умовах, такі дії зупиняють строк пролонгації на стандартних (базових) умовах до моменту спливу строку пролонгації на пільгових умовах.
ТОВ «МІЛОАН» умови Договору 2 виконало в повному обсязі, перерахувавши грошові кошти у сумі 5000,00 грн на рахунок отримувача № 414949*32 (а.с. 140).
Відповідач не виконав зобов`язання за Договором 2, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Відповідно до розрахунку ТОВ «МІЛОАН» за період з 11 жовтня 2021 року по 06 січня 2022 року на дату відступлення права вимоги загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 3279385 від 11 жовтня 2021 року становить 23025,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 17025,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (3 моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 0.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; заборгованість за комісіями - 1000.00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн. (а.с. 141-142).
Станом на 10 січня 2023 року заборгованість за Договором №3279385 від 11 жовтня 2021 року становить 30275,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 5000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги – 17025,00 грн.; заборгованість за комісіями - 1000.00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами - 0.00 грн.; за нарахованими відсотками за кредитним договором – 7250,00 грн.; інфляційні збитки - 0.00 грн.; нараховані 3% річних -0.00 грн. (а.с. 143-145).
26 січня 2022 року було укладено договір № 26-01/2022-83 (а.с. 146-150) відповідно до якого ТОВ «МІЛОАН» відступило на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3279385, що також підтверджується актом прийому-передачі за Договором № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року (а.с. 156-157) та реєстром боржників до Договору № 26-01/2022-83 від 26 січня 2022 року (а.с. 158-160).
10 січня 2023 року було укладено договір № 10-01/2023 (а.с. 192-197 відповідно до якого ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» відступило на користь ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 3279385, що також підтверджується актом прийому-передачі за Договором № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року (а.с. 161-163) та реєстром боржників до Договору № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року (а.с. 163-166).
28 серпня 2025 року було укладено договір № 28-08/25 відповідно до якого ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» відступило на користь ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за Договором № 3279385. (а.с. 169-172).
Таким чином, ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 3279385 відповідно до реєстру боржників (а.с. 183-187), що також підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за Договором № 28-08/25 від 28 серпня 2025 року (а.с. 179-182).
Строк повернення грошових коштів за договором наступив, але відповідач не виконує свої зобов`язання, грошові кошти не повертає, проценти за користування коштами не сплачує.
Загальний розмір заборгованості за вищевказаними Договорами № 3279385 від 11 жовтня 2021 року та № 2432687 від 03 жовтня 2021 року, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви за розрахунками позивача становить 35991,00 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) – 7000,00 грн.; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 27991,00 грн. грн.; заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (3 моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) – 0,00 грн.; заборгованість за пенею та/або штрафами – 0,00 грн.; заборгованість за комісіями – 1000,00 грн.; інфляційні збитки – 0,00 грн.; нараховані 3% річних – 0,00 грн.
Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.
Відповідно до ч. 1 ст.13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 55 Конституції України кожна особа має право на судовий захист.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).
Стаття 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з ч.1 ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе за це відповідальність.
За приписами ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Приписами ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України встановлено ,що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ч. 1 статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За приписами ст. 639 Цивільного кодексу України: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно- телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Таким чином, істотними умовами кредитного договору відповідно до вимог ст.ст. 638, 1054 Цивільного кодексу України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.
Договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. 
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.
Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4, 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно - телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» злектронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Таким чином, сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано позику, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідача для укладення такого Договору, на таких умовах шляхом підписання Договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
Згідно ч. 1 ст. 641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 2 ст. 642 Цивільного кодексу України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ч. 2 ст. 2 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
За приписами ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України передбачено ,що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.
За правилами 1 ст. 1077 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Як вбачається з письмових матеріалів справи, відповідач не надав своєчасно позикодавцям, кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором.
Також Суд зауважує що без отримання sms повідомлення в мобільному додатку для входу в особистий кабінет, без здійснення входу на веб сайті товариства та отримання відповідного коду підтвердження ( одноразового ідентифікатора) для підписання угоди Договір між позивачем та відповідачем не був би укладеним , в свою чергу кредитні кошти не були б перераховані відповідачу.
Суд вважає доведеним права позивача щодо вимоги, а також те що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за укладеним договорам на загальну суму.
Суд вважає доведеним права позивача щодо вимоги. А також те що у відповідача виникла заборгованість перед ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» за укладеними договорами.
Таким чином, в порушення умов кредитного договору, а також вимог ст. 509, 526, 1054 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язання за вказаним вище договором не виконав.
Перевіряючи доводи позивача щодо відповідності умов кредитного договору, в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами, Суд зауважує про таке.
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Перевіряючи доводи позивача щодо відповідності умов кредитного договору, в частині нарахування процентів за користування кредитними коштами, Суд зауважує про таке.
Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до пункту 5 частини третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів » несправедливими є, зокрема, умови договору про встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п`ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов`язань за договором.
Під час стягнення заявленої позивачем заборгованості необхідно керуватись чітко обумовленими між контрагентами кредитного договору умовами, а не іншими умовами, які дають змогу кредитодавцю вийти за межі узгодженого строку та нарахувати непропорційно велику суму компенсації, оскільки така непропорційно велика сума компенсації не відповідає засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Отже, вимога про нарахування та сплату відсотків, які є явно завищеними, не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Наявність у кредитора можливості стягувати із споживача надмірні грошові суми відсотків спотворює їх дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов`язання проценти перетворюються на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Позивач, скориставшись необізнаністю позичальника, діючи із порушенням звичаїв ділового обороту та порушуючи при цьому норми і вимоги чинного законодавства, спонукав у такий спосіб позичальника на укладення договору позики на вкрай невигідних для нього умовах, які відповідач не міг оцінити належно.
Необхідно зазначити, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабкої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту щодо сплати споживачем непропорційно великих відсотків за прострочення повернення кредиту.
Вказане узгоджується із положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 09 квітня 1985 року № 39/248 "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів", в якій зазначено, що, визнаючи, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах.
Пунктами 1, 2 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН "Керівні принципи для захисту інтересів споживачів" від 09 квітня 1985 року N 39/248, Хартією захисту споживачів, схваленою Резолюцією Консультативної ради Європи від 17 травня 1973 року N 543, Директивою 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 11 травня 2005 року (пункти 9, 13, 14 преамбули), Директивою 2008/48/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 23 квітня 2008 року про кредитні угоди для споживачів передбачається, що надання товарів чи послуг, зокрема у фінансовій галузі, не має здійснюватися за допомогою прямого чи опосередкованого обману споживача, а відповідні права споживачів регламентуються як на доконтрактній стадії, так і на стадії виконання кредитної угоди.
Директива 2005/29/ЄС Європейського Парламенту та Ради Європи від 11 травня 2005 року розділяє комерційну діяльність, що вводить в оману на дію і бездіяльність та застосовується до правовідносин до і після укладення угоди, фінансові послуги через їх складність та властиві їм серйозні ризики потребують встановлення детальних вимог, включаючи позитивні зобов`язання торговця. Оманливі види торговельної практики утримують споживача від поміркованого і таким чином, ефективного вибору.
Межі дії принципу свободи договору визначаються законодавством з урахуванням критеріїв справедливості, добросовісності, пропорційності і розумності. При цьому держава має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і правами та охоронюваними законом інтересами споживачів їх кредитних послуг (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 10листопада 2011 року № 15-рп/2011 у справі про захист прав споживачів кредитних послуг).

У Рішенні від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013Конституційний Суд України дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності. Виконання державою конституційно-правового обов`язку щодо захисту прав споживачів вимагає від неї спеціального законодавчого врегулювання питань, пов`язаних із забезпеченням дії зазначених принципів у відносинах споживчого кредитування, зокрема, щодо встановлення справедливого розміру неустойки за прострочення виконання грошових зобов`язань позичальниками - фізичними особами.
Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19.
Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 902/417/18, якщо відповідальність боржника перед кредитором за неналежне виконання обов`язку щодо своєчасного розрахунку не обмежена жодними межами, а залежить виключно від встановлених договором процентів (штрафу, пені, річних відсотків), то за певних обставин обсяг відповідальності може бути нерозумним з огляду на його непропорційність наслідкам правопорушення.
Також у цій постанові зазначено, що з огляду на наведені мотиви про компенсаційний характер заходів відповідальності у цивільному праві, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що, керуючись принципами розумності, справедливості та пропорційності, суд за певних умов може зменшити загальний розмір як неустойки, штрафу, так і процентів річних, як відповідальності за прострочення грошового зобов`язання.
Відсутність позову про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії не є перешкодою для врахування інтересів відповідача у справі з метою дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів (див. постанову Верховного Суду від 12 лютого 2025 року у справі № 679/1103/23).
Відповідно до розрахунків заборгованості, наданих позивачем, загальна заборгованість відповідача за кредитним договором № 3279385 від 11 жовтня 2021 року становить 30275.00 грн. з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 5000.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 24275.00 грн., заборгованість за нарахованими процентами згідно кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості).
Тобто, фактично позивач порушує питання про стягнення з позичальника заборгованості за нарахованими процентами у розмірі, що майже у 5 разів перевищує розмір простроченої заборгованості за кредитом. 
Відтак, вимога про нарахування та сплату вищезазначених відсотків, з огляду на розмір тіла кредиту 4000.00 грн, є явно завищеною та не відповідає передбаченим у частині третій статті 509, частинах першій, другій статті 627 Цивільного кодексу України засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Ураховуючи наведене вище Суд доходить висновку про наявність правових підстав для зменшення розміру суми процентів, стягнутих з відповідача на користь позивача за користування кредитом за Договором № 3279385 від 11 жовтня 2021 року з 24275,00 грн. до 12137,50 грн.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця, кредитного посередника (за наявності) та третіх осіб.
Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.
Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.
Разом з тим, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.
Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.
Умова договору, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» (10 червня 2017 року), щодо комісії за надання кредиту, є нікчемною.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.
У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування).
При цьому в кредитному договорі не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту.
Отже, товариство не надало доказів наявності переліку таких послуг і погодження їх із споживачем при укладенні кредитного договору.
Таким чином Суд дійшов висновку що вимога позивача про стягнення заборгованості по комісії не підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Статтею 599 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Протилежного суду не надано в судовому засіданні не встановлено.Справа розглянута в межах заявлених позовних вимог та наданих учасниками справи доказів.
Висновки суду.
Оцінивши надані докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, Суд дійшов висновку що позовні вимоги ТОВ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають частковому задоволенню в загальній сумі – 22853,50 грн.
Судові витраті.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційне розміру задоволених позовних вимог. 
ТОВ « ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» при подачі позову до суду сплатило судовий збір у розмірі 2422.40 грн. Враховуючи факт часткового задоволення Судом позовним вимог, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1538,22  грн.
Вирішуючи питання щодо стягнення витрат професійну правничу допомогу в розмірі 13000.00 грн., Суд виходить з наступного.
У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Згідно вимог ч. 4 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем додано: копія Договору про надання правової допомоги № 02-07/2024 від 02 липня 2024 року, прайс-листа. Заявки на надання юридичної допомоги № 391 від 01 жовтня 2025 року, витягу з акту № про надання юридичної допомоги від 31 жовтня 2025 року (а.с. 77-83, 133)
Суд враховує, що дана категорія справ не відноситься до складних тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 3000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, пропорційне до розміру задоволених позовних вимог.
Верховний Суд неодноразово вказував на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року (справа «East/West Alliance Limited» проти України», заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними й неминучими, а їх розмір - обґрунтованим (пункт 268).
Таким чином, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним, Суд, з урахуванням конкретних обставин, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи. 
На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 137, 141, 223, 247, 274, 280, 282, Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст. 11, 207, 512, 514, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 614, 615, 626-628, 638, 639, 641, 642, 1048-1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, Суд,-
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором – задовольнити частково. 
Стягнути з  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відомості про місце роботи відсутні, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС» (Код ЄДРПОУ: 42640371, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150) заборгованість за Договором № 2432687 від 05 травня 2023 року та Договором № 3279385 від 11 жовтня 2021 року у розмірі 22853,50 грн. та судові витрати у розмірі 1538,22 грн. витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.
В іншій частині позовні вимоги, вимоги про стягнення витрат на правову допомогу - залишити без задоволення.
Повний текст рішення виготовлено 23 червня 2026 року.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільного процесуального кодексу України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:
Позивач: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФАКТОРИНГ ПАРТНЕРС(Код ЄДРПОУ: 42640371, вул. Ґедройця Єжи, буд. 6, офіс 521, м. Київ, 03150).
Відповідач: ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відомості про місце роботи відсутні, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , останнє відоме місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .
Головуючий