Справа № 740/2271/26 
Провадження № 3/740/502/26 

ПОСТАНОВА
Іменем України

05 травня 2026 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Карпусь І.М., із секретарем судового засідання Кубрак Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ніжині, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, стосовно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 130, ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ: 

ОСОБА_1 22.04.2026 року о 18 год 18 хв по вул. Овдіївська, 237, в м. Ніжині Чернігівської області керував мопедом «Spark 48q», д.н.з. НОМЕР_2 , та не вибрав безпечної швидкості руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, був не уважним, не стежив за дорожньою обстановкою в результаті чого втратив керування транспортним засобом та здійснив наїзд на перешкоду, а саме бордюр, в результаті ДТП мопед отримав механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 2.3-б Правил дорожнього руху.
Згідно з протоколом про адміністартивне правопорушення від 22.04.2026 серії ЕПР1 №647558, ОСОБА_1 22.04.2026 о 18 год 18 хв по вул. Овдіївська, 237, в м. Ніжині Чернігівської області керував мопедом «Spark 48q», д.н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я Ніжинської ЦМЛ, відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що близько 09:00 - 09:30 години 22.04.2026 випив одну пляшку слабоалкогольного напою "Шейк". Приїхав у Ніжин з Безуглівки зі знайомими автомобілем, яким керував інший водій. У Ніжині купили мопед, і так як мопед не вліз в багажник автомобіля, він керував мопедом, щоб доставити у Безуглівку, адже окрім водія автомобіля, був єдиним тверезим зі знайомих. Під час руху на мопеді під його керуванням перевозив і пасажира позаду, яким був його сусід з ОСОБА_2 у стані сильного алкогольного сп`яніння, і який з незрозумілих причин вдарив його в ліву щоку, внаслідок чого він втратив керованість мопедом і зіткнувся з бордюром справа, від чого мопед впав, пасажир при падінні вдарився головою і втратив свідомість, а він сам при падінні особливо не постраждав. До приїзду на місце медиків і поліцейських пасажир прийшов у свідомість і був згодом доставлений у лікарню для огляду, серйозних травм не отримав, мав гематому на голові. Поліцейські йому при спілкуванні зазначили, щоб він під відеозапис сказав, що відмовляється від огляду на стан сп`яніння, що він і зробив, перебував при цьому в дещо спантеличеному стані, ураховуючи щойно пережиту ДТП. Хоча якби поліцейські не схиляли його до такої відмови він би залюбки пройшов огляд на стан сп`яніння, але саме в лікарні, а не на місці. 
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а саме порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647546 від 22.04.2026, схемою ДТП, яка узгоджується з письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 22.04.2026.
Суд вважає недоведеним втрату керування ОСОБА_1 над мопедом внаслідок удару його по голові пасажиром, адже окрім пояснень ОСОБА_1 інші докази на підтвердження цієї обставини у матеріалах справи відсутні. 
Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність, з метою запобігання правопорушенням, суд вважає за необхідне ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Відповідно до ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.
Щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд доходить наступних висновків. 
Як вбачається з наданого суду відеозапису, доданого до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 спілкується з поліцейським, який повідомляє йому про наявність в нього ознак алкогольного сп`яніння, на що ОСОБА_1 відповів, що вранці, годин в дев`ять випив банку «Шейка», на пропозицію поліцейського, пройти огляд на стан сп`яніння, ОСОБА_1 відповідає відмовою.
У акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вказано наявні ознаки алкогольного сп`яніння, та що огляд на стан сп`яніння не проводився.
У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння зазначено про направлення до Ніжинської ЦМЛ ОСОБА_1 , та що огляд на стан сп`яніння не проводився.
Розпискою від 22.04.2026 ОСОБА_4 зобов`язується доставити мопед «Spark», д.н.з. НОМЕР_2 , до місця стоянки.
Постановою інспектора Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 22.04.2026 серії ЕНА № 7071195 підтверджується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП, а саме за те, що він 22.04.2026 року керував мопедом не маючи права керування таким транспортним засобом.
Суд надає оцінку доказам у справі у відповідності до ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, має наслідком адміністративну відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.
Порядок огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 (далі – Інструкція).
Згідно із п. 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. 
Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться поліцейським згідно з вимогами Інструкції з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові (п. 7 розділу ІІ Інструкції).
Відповідно до п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (п. 9 розділу ІІ Інструкції).
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку (п. 17 розділу ІІІ Інструкції). 
З переглянутого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд не має сумнівів у обгрунтованості вимоги поліцейського до ОСОБА_1 про проходження освідування, оскільки сам ОСОБА_1 повідомив, що випив слабоалкогольний напій і міг мати запах "перегару", що узгоджуєтьтся з твердженнями поліцейського про виявлення ним ознак сп`яніння, зокрема запаху алкоголю. 
Надаючи оцінку наявним у справі доказам, зокрема і відеозаписам, суд ураховує, що поліцейський повинен включити портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків та вести відеозйомку безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища. У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу (п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України від 18.12.2018 № 1026).
Відсутність безперервності відеозапису само по собі лише свідчить про порушення поліцейськими відомчої інструкції використання відеореєстратора в частині безперервного здійснення відеозапису, але не свідчить про неналежність чи недопустимість відеозаписів як доказів, оскільки за змістом ст. 251 КУпАП до відеозаписів не встановлено окремих вимог про їх безперервність.
Разом з тим, коли в судовому засіданні буде встановлено, що події чи обставини, які відбувались поза відеозаписом, спростовують вину особи у вчиненні адміністративного правопорушення чи є істотним порушенням вимог процесуального закону, які б були підставою для висновку про її невинуватість, або ж особа заявить про такі обставини, а матеріали справи не міститимуть даних на спростування таких тверджень особи, в силу конституційного принципу презумпції невинуватості означене матиме істотне значення.
Наявний в матеріалах справи відеозапис спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими не відображає повної фіксації спілкування, оскільки не містять відеофіксацію початку спілкування по прибуттю на місце ДТП, а лише обставини спілкування, коли на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовляється.
Отже, на відеозаписах відсутня відеофіксація початку спілкування поліцейських з ОСОБА_1 , тобто у проміжок часу коли за поясненнями ОСОБА_1 поліцейські його схилили до відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Оскільки у доказах поданих органом, що склав протокол, не зафіксовано обставини спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими перед тим як він повідомив, що відмовляється від огляду, є не спростованими пояснення ОСОБА_1 про те, що перед цим поліцейські його схилили до такої відмови, хоча якби вони цього не робили він би пройшов огляд на стан сп`яніння у лікарні. 
При цьому, як вже звертав увагу суд, за вимогами законодавства поліцейський повинен включити портативний відеореєстратор з моменту початку виконання службових обов`язків та вести відеозйомку безперервно до її завершення.
Матеріали справи не містять відомостей про те, що мала місце технічна несправність чи інші обставини, які унеможливили виконання поліцейським вимог Інструкції щодо ведення відеозапису портативним відеореєстратором упродовж усього часу спілкування з водієм. Тому суд не вбачає логічного пояснення того, чому до суду не подано відеозапису усього періоду спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими, в тому числі того, який передував з`ясуванню, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння, і коли за поясненнями ОСОБА_1 його схилили сказати під відеозапис про відмову від огляду. 
За такого, суд доходить висновку, що матеріали справи містять суперечливі, неузгоджені докази, і такі що викликають сумніви в дотриманні процедури щодо ініціювання огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, оскільки у доказах поданих органом, що склав протокол, не зафіксовано безперервного спілкування ОСОБА_1 з поліцейськими попри вимоги відомчої Інструкції, внаслідок чого є не спростованими пояснення ОСОБА_1 , що до відмови від огляду на стан сп`яніння його схилив поліцейський. 
Згідно з вимогами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Недоведеність вини особи, відповідно до ст. 9 КУпАП, свідчить про відсутність складу правопорушення. 
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у справі «Барбера, Мессеґе і Хабардо проти Іспанії» від 05.12.1988, Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину, обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь обвинуваченого (підсудного). (Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доводиться сукупністю наявних у справі доказів, які не є переконливими, достатньо вагомими і узгодженими між собою, а відтак викликають у суду обгрунтований сумнів у дотриманні встановленого законом порядку ініціювання поліцейським проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. 
Зазначене є підставою для закриття в цій частині провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст.ст.251, 255, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №647558 від 22.04.2026, та закрити провадження у справі у цій частині за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 647546 від 22.04.2026, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень. 
Про сплату штрафу повідомити суд шляхом представлення документа про його сплату безпосередньо або направити поштою за адресою: вул. Шевченка, 57А, м. Ніжин, Чернігівська область, 16600 (ел. пошта inbox@ng.cn.court.gov.ua). 
У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 1700 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп. судового збору на користь держави за реквізитами: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Реквізити для сплати штрафу: отримувач ГУК у Черніг.обл/Чернігів.обл/21081300, код отримувача (ЄДРПОУ) 37972475, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), номер рахунку (IBAN) UA528999980313070149000025001, код класифікації доходів бюджету 21081300.
Строк звернення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.М. Карпусь