КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

П О С Т А Н О В А 

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2026 року місто Київ
єдиний унікальний номер справи: 754/19495/25
номер провадження: 33/824/841/2026
Суддя Київського апеляційного суду Верланов С.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Полянчука Владислава Богдановича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Полянчука Владислава Богдановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року,
В С Т А Н О В И В:
Постановою судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 605 грн 60 коп.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, адвокат Полянчук В.Б. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що його було доставлено до комунального підприємства «Київська міська клінічна лікарня №10» (далі - КНП «КНКЛ 10») для проходження огляду на стан сп`яніння. Однак, лікарем КНП «КМКЛ №10» під час встановлення у ОСОБА_1 стану сп`яніння, у порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735), не було проведено обов`язкових лабораторних досліджень, а було запропоновано лише продути прилад «Драгер». Вказані пояснення повністю підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом, а тому вважає незаконним не відібрання лікарем-наркологом зразків біологічного середовища у ОСОБА_1 , у зв`язку з цим результати проведеного огляду є недійсними.
Звертає увагу на те, що згідно з відповіді КНП «КMКЛ №10» станом на 12 листопада 2025 року підприємство мало можливість провести лабораторні дослідження біологічного середовища на наявність в ній етанолу, що підтверджується сертифікатом визнання вимірювальних можливостей від 11 квітня 2023 року та переліком вимірювальних можливостей вказаного медичного закладу. Таким чином, лікар-нарколог зобов`язаний був взяти зразки біологічного середовища ОСОБА_1 та провести лабораторне дослідження, а не діагностувати стан сп`яніння виключно на результатах приладу «Драгер», тобто без проведення лабораторних досліджень.
Вказує, що також матеріалами справи підтверджено, що лікар ОСОБА_2 не пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно чинного законодавства, а тому вказаний лікар закладу охорони здоров`я не набув права на проведення відповідного огляду щодо водіїв транспортних засобів. При цьому, сторона захисту вважає, що вищевикладені обставини, а саме не проходження лікарем ОСОБА_2 тематичного удосконалення знань за відповідною програмою згідно з чинним законодавством, обумовило допущенні лікарем порушення під час проведення огляду, а також вказані обставини свідчить про недопустимість висновку №005789 від 12 листопада 2025 року, в якості доказу вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення.
Зазначає, що працівники поліції під час виконання своїх службових обов`язків порушили вимоги Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису №1026, оскільки примусово вимикали відеореєстратор, а також не зафіксували всі обставини події, зокрема, факту керування транспортним засобом. Тобто відеозапис не містить жодних доказів керування транспортним засобом його підзахисним та всієї процедури оформлення адміністративного матеріалу відносно його підзахисного, включаючи складання протоколу про адміністративне правопорушення.
Крім того, посилається на те, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували відсторонення особи від керування транспортним засобом, наприклад: акту тимчасового вилучення автомобіля, розписки уповноваженої особи про передачу права керування, розписки особи, яка притягається до відповідальності із зобов`язанням не здійснювати керування транспортним засобом, що свідчить про формальне складення протоколу за ст.130 КУпАП відносно його підзахисного.
Заслухавши доповідь судді, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Полянчука В.Б., які підтримали доводи, що викладені в апеляційній скарзі й просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.
Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції при розгляді справи вказані вимоги закону виконав.
Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з пунктом 2.9 а) Правил дорожнього руху (далі - ПДР) встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків судді, як щодо фактичних обставин адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так і доведеності вини ОСОБА_1 у його вчиненні.
Висновок судді першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з керуванням транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, підтверджений сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, є правильним.
Зокрема, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується даними, які містять:
- протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №510464 від 12 листопада 2025 року, яким встановлено, що 11 листопада 2025 року приблизно о 22 год 50 хв. у місті Києві по проспекту Броварському, буд.16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volkswagen Touareg», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку у медичному закладі КНП «КМКЛ №10» у лікаря-нарколога (у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціального технічного обладнання «Drager Alcotest 9820») і підтверджується висновком лікаря - 005789. Від керування транспортним засобом відсторонений. Чим порушив п.2.9 а) ПДР, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2);
- висновок КНП «КМНЛ №10» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №005789 від 12 листопада 2025 року, згідно з яким встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння - 1,46‰ (а.с.5);
- постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6133264, з якої слідує, що 11 листопада 2025 року о 22 год 50 хв. в місті Києві по проспекту Броварський, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3, здійснив її перетин, а також водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6);
- відеозапис з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано викладені в протоколі обставини (а.с.9).
У рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст.ст.8, 9 Конституції України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, ЄСПЛ неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.
Апеляційний суд враховує, що обставини фабули адміністративного правопорушення, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення та норма інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю узгоджуються із дослідженим судом апеляційної інстанції відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому відображені події, що відбувалися 11 листопада 2025 року за участю ОСОБА_1 .
Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що в ніч з 11 листопада 2025 року на 12 листопада 2025 року працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , представився та попросив у водія надати документи, так як він проїхав через подвійну суцільну лінію. При цьому працівник поліції також попросив ОСОБА_1 поставити автомобіль в паркінг (22 год 43 хв. відеозапису). Під час спілкування з водієм з приводу його маневру на дорозі працівник поліції запитав коли ОСОБА_1 останній раз вживав спиртне, на що він відповів, що вчора (22 год 46 хв. відеозапису). Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 пройти огляд як на місці, так і в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, у зв`язку з наявними у нього ознаками алкогольного сп`яніння. Надалі працівник поліції роз`яснив ОСОБА_1 його права, визначені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (22 год 50 хв. відеозапису). ОСОБА_1 погодився на проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у лікаря-нарколога (00 год 29 хв. відеозапису). У медичному закладі ОСОБА_1 двічі проходив обстеження у лікаря - нарколога за допомогою спеціального технічного засобу «Drager», який вперше показав результат 1,46‰ (00 год 34 хв. відеозапису), а при повторному обстеженні - 1,51‰ (00 год 50 хв. відеозапису). Надалі ОСОБА_1 підписав медичний висновок (00 год 52 хв. відеозапису), йому роз`яснили права, визначені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП (00 год 55 хв. відеозапису) та його ознайомили із складеними матеріалами (01 год 17 хв. відеозапису). При цьому ОСОБА_1 не виразив у будь-якій формі своєї незгоди із результатами обстеження на визначення стану алкогольного сп`яніння.
Відомості, які містяться на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського, свідчать про дотримання працівником поліції в повному обсязі Інструкції №1452/735 під час проведення огляду та вимог ст.266 КУпАП.
Вказаний відеозапис з нагрудної камери поліцейського є одним із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на якому зафіксована подія правопорушення, а тому суддя першої інстанції правильно оцінив його в сукупності з іншими долученими до протоколу про адміністративне правопорушення доказами, і дійшов обгрунтованого висновку про беззаперечну доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що висновок судді першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є правильним і таким, що ґрунтується на матеріалах справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що на відеозаписі не зафіксовано факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки, як зазначалось вище, з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису вбачається, що в ніч з 11 листопада 2025 року на 12 листопада 2025 року працівник поліції підійшов до автомобіля, за кермом якого знаходився ОСОБА_1 , представився та попросив у водія надати документи, так як він проїхав через подвійну суцільну лінію. При цьому працівник поліції також попросив ОСОБА_1 поставити автомобіль в паркінг (22 год 43 хв. відеозапису). При цьому ОСОБА_1 не заперечував факт керування транспортним засобом та погоджувався на всі дії, які були йому запропоновані працівником поліції.
Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6133264, з якої слідує, що 11 листопада 2025 року о 22 год 50 хв. в місті Києві по проспекту Броварський, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Volkswagen Touareg», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожньої розмітки 1.3, здійснив її перетин, а також водій керував транспортним засобом без чинного страхового полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або без чинного внутрішнього електронного договору обов`язкового страхування у візуальній формі страхового полісу, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6).
Матеріали справи не містять даних про те, що вказана постанова серії ЕНА №6133264 від 11 листопада 2025 року скасована і таких доказів сторона захисту суду не надала.
Тому заперечення факту керування ОСОБА_1 є безпідставними.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про порушення п.п.8, 9 розділу 3 Інструкції №1452/735 у зв`язку з тим, що працівники закладу охорони здоров`я не провели обов`язкових лабораторних досліджень, апеляційний суд виходить з такого.
Так, відповідно до ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.
Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція №1452/735.
Відповідно до п.п. 6-9 розділу ІІІ Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.
Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.
Огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби із застосуванням спеціальних технічних засобів, тестів (скринінгових лабораторних досліджень) на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини. У разі позитивного результату тесту обов`язковим є проведення підтверджуючого дослідження - газорідинної хроматографії з полум`яно-іонізаційним детектором для визначення концентрації алкоголю у крові та сечі та газової (рідинної) хромато-мас-спектрометрїї на вміст наркотичного засобу або психотропної речовини в організмі особи.
Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються двома наборами. Один набір використовується для первинного дослідження. Другий набір використовується для підтверджуючого дослідження.
Відповідно до п.13 розділу ІІІ даної Інструкції №1452/735, якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження сечі (іншого біологічного середовища в разі неможливості взяття сечі) та крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.
Отже, у відповідності до вимог Інструкції №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення вмісту алкоголю під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не є обов`язковим.
Проведення такого огляду лікарем можливе за допомогою вимірювальної техніки та приладів, зокрема, приладу «Drager», який дозволений МОЗ України.
У даному випадку вирішення питання про методи огляду на стан алкогольного сп`яніння належать лікарю, який проводить такий огляд.
У ОСОБА_1 були виявлені ознаки саме алкогольного сп`яніння, останній пройшов огляд в медичному закладі із використанням спеціального технічного засобу газоаналізатору, результат якого становив 1,46‰, повторний результат - 1,51‰, що відповідає вимогам законодавства.
З огляду на відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень щодо результатів обстеження, який за його згодою був доставлений поліцейським до медичного закладу для проведення огляду на стан сп`яніння, то висновок про стан сп`яніння ОСОБА_1 на підставі проведеного огляду за допомого спеціального технічного засобу не свідчить про порушення вимог Інструкції №1452/735 і не може бути підставою до скасування постанови судді.
Таким чином під час апеляційного розгляду не встановлено підстав для висновку про те, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст.266 КУпАП та положень Інструкції №1452/735, а відтак підстави для визнання його результатів недійсними, виходячи з наведених у скарзі обставин, відсутні. 
Крім того апеляційний суд звертає увагу на те, що безпосередньо на місці події ОСОБА_1 повідомив працівників поліції, що він випив вчора (22 год 46 хв. відеозапису). 
Водночас під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 уточнив, що він напередодні вживав, а саме 0,7 літра на трьох.
За таких обставин позицію сторони захисту про порушення процедури огляду, апеляційний суд оцінює критично, вважає її маніпулятивною та спрямованою на бажання ОСОБА_1 уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Доводи захисника про те, що водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом не приймаються до уваги, оскільки відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення водія від керуванням транспортного засобу саме по собі не спростовує доведеності того, що водій керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Окрім того, вимога відсторонення водія від керування транспортним засобом, яка передбачена ч.1 ст.266 КУпАП, не впливає на порядок проведення огляду водія на стан сп`яніння, передбачений ч.ч.2-4 вказаної статті, та не тягне наслідків, передбачених ч.5 цієї статті.
Разом із тим апеляційний суд звертає увагу на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 12 листопада 2025 року серії ЕПР1 №510464, а саме, в описі установлених даних, зазначено, що ОСОБА_1 від керування транспортним засобом відсторонений.
Отже доводи апеляційної скарги щодо порушень, які, на переконання захисника, були допущенні працівниками поліції щодо не відсторонення водія від керування транспортним засобом, не спростовують висновків, викладених у постанові судді.
Інших доводів, які б спростовували висновки судді в оскаржуваній постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, захисником не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Таким чином, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що суддею першої інстанції прийняте законне і обґрунтоване судове рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наведенням обґрунтованої мотивації прийнятого рішення.
Суд апеляційної інстанції вважає, що обраний суддею першої інстанції ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в сумі 17 000 грн 00 коп.) в доход держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, відповідає обставинам справи та вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП. Крім того, санкцією ч.1 ст.130 КУпАП не передбачено альтернативних видів стягнення.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року є законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга адвоката Полянчука В.Б., подана в інтересах ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргуадвоката Полянчука Владислава Богдановича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення. 
Постанову судді Деснянського районного суду міста Києва від 03 грудня 2025 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського
апеляційного суду С.М.Верланов