Справа № 212/3609/26 
2/212/3888/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2026 року м. Кривий Ріг 

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі: головуючого судді – Феняка О.Р., за участі секретаря судового засідання Луценко А.С., за участю представника відповідача Савельєвої Т.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я,

В С Т А Н О В И В:
13 березня 2026 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі – Відповідач, ПрАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я в сумі 562 055,00 гривень.
В обґрунтування позовних вимог послався на те, що 
Позивач працював на шахті імені Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» 16 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих факторів на посадах:
- гірником очисного забою з повним робочим днем в підземних умовах 3 розряду добувної дільниці №2 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 ( 11.01.2008 р. по 01.12.2009р.),
- гірником очисного забою з повним робочим днем в підземних умовах 5 розряду добувної дільниці №2 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» » з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 ( 01.12.2009 р. по 02.08.2020р.),
- гірником очисного забою 5 розряду добувної дільниці №9 шахти ім. Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» (02.08.2020 р. по 24.06.2024р.).
24.06.2024 року він був звільнений з підприємства Відповідача за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію.
Під час виконання трудових обов`язків на підприємстві Відповідача, позивач підпадав під вплив на свій організм шкідливих факторів виробничого середовища таких як: шум, важка фізична праця, пил.
03 вересня 2025 року Відокремленим підрозділом «Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я НУОЗ України імені П.Л. Шупика», м. Кривий Ріг ОСОБА_1 було встановлені професійні захворювання за діагнозами :
- Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С 6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі протрузії дисків С3-С4, L5- S1, випинання дисків С2-С3,С4-С7, L5- S1 стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу ( ПФ першого ступеня) остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів ( ПФ першого ступеня).
-Хронічний (пиловий) бронхіт першої стадії. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого ступеня.
-Хронічна двобічна нейросенсорна приглуховатість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) – за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової.
Відповідно до п.17 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 02.10.2025 року (далі-Акт) хронічне професійне захворювання (отруєння) виникли за таких обставин –
Працюючи в підземних умовах шахти імені Колачевського гірником очисного забою, виконував весь комплекс робіт з очисного вийманея корисних копалин. 
Позивач зазначає, що в підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними навантаженнями. 
Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони та шуму, рівень яких перевищував нормативні. 
Внаслідок отриманих професійних захворювань позивача постійно турбують : біль у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, більше в ліву, що посилюється при рухах і після фізичних навантажень, біль та оніміння в кистях, мерзлякуватість в них, побіління пальців рук на холоді, судоми в литкових м?язах та м?язах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових і колінних суглобах, утруднену ходу, загальну слабкість, помірну задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель приступоподібний, переважно вранці з виділенням невеликої кількості мокротиння, слуху, зниження слуху,у вухах.
Крім того, він отримав в 47 років також супутній діагноз: гіпертонічну хворобу І стадії, ступінь 0. СН 0 ст.
У зв`язку з поганим самопочуттям позивач змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, в підтвердження чого до позовної заяви додаються копії відповідних медичних документів.
Внаслідок отриманих професійних захворювань було порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання: змінився характер життя, приступи удушшя, кашлю та болю не дають спокійно відпочивати, до появи захворювання був активною людиною, в даний час будь-яке навантаження викликає задишку, кашель та біль, позбавився можливості реалізувати своє уміння працювати, виконувати будь-яку фізичну роботу, рухатися легко і вільно, знаходитися серед людей, повноцінно спілкуватися з людьми. 
Через хворобу він не можу належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити дружині позивача та неповнолітньому синові, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих.
Ухвалою судді від 17 березня 2026 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення (викликом) сторін.
15 квітня 2026 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав: у матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують психологічний стан позивача, а тому розмір моральної шкоди, що заявлений до стягнення, є необґрунтованим та значно завищеним, що не відповідає засадам виваженості, розумності і справедливості; Позивач до моменту встановлення йому стійкої втрати працездатності перебував у трудових відносинах з Відповідачем певний час і, при цьому, тривалий час працював у шкідливих умовах роботи на інших підприємствах. Зазначені обставини вказують на те, що на розвиток хронічного професійного захворювання у Позивача вплинули також робота і на інших підприємствах. 
Позивач до початку розгляду надав суду заяву про розгляд справи без позивача, позов підтримав в повному обсязі.
В судовому засіданні представник відповідача Савельєва Т.Д. просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на раніше поданий відзив.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на шахті імені Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» 16 років 05 місяців в умовах впливу шкідливих факторів на посадах :
- гірником очисного забою з повним робочим днем в підземних умовах 3 розряду добувної дільниці №2 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 ( 11.01.2008 р. по 01.12.2009р.),
- гірником очисного забою з повним робочим днем в підземних умовах 5 розряду добувної дільниці №2 шахти ім. Орджонікідзе ВАТ «ЦГЗК» » з правом пільгового пенсійного забезпечення за Списком №1 ( 01.12.2009 р. по 02.08.2020р.),
- гірником очисного забою 5 розряду добувної дільниці №9 шахти ім. Орджонікідзе ПрАТ «ЦГЗК» (02.08.2020 р. по 24.06.2024р.).
24.06.2024 був звільнений з підприємства за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, що підтверджується копією трудової книжки на ім`я ОСОБА_1 .
3 вересня 2025 року Відокремленим підрозділом «Науково-практичний медичний центр професійного здоров`я НУОЗ України імені П.Л. Шупика», м. Кривий Ріг позивачу було встановлені професійні захворювання за діагнозами: Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С 6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі протрузії дисків С3-С4, L5- S1, випинання дисків С2-С3,С4-С7, L5- S1 стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу ( ПФ першого ступеня) остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів ( ПФ першого ступеня); Хронічний (пиловий) бронхіт першої стадії. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого ступеня; Хронічна двобічна нейросенсорна приглуховатість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) – за класифікацією ОСОБА_2 і Н.І. Пономарьової.
Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 02 жовтня 2025 року встановлено наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання: Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 та шийна С 6, С7 з помірно вираженими статико-динамічними порушеннями хребта на тлі протрузії дисків С3-С4, L5- S1, випинання дисків С2-С3,С4-С7, L5- S1 стійким та вираженим больовим і м`язово-тонічним синдромами, периферичним нейросудинним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу ( ПФ першого ступеня) остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових і колінних суглобів ( ПФ першого ступеня); Хронічний (пиловий) бронхіт першої стадії. Помірний пневмофіброз. Легенева недостатність першого ступеня; Хронічна двобічна нейросенсорна приглуховатість другого ступеня ( з легким зниженням слуху) – за класифікацією В.О. Остапкович і Н.І. Пономарьової.
У відповідності до п. 17 Акту форми П-4: Працюючи в підземних умовах шахти імені Колачевського гірником очисного забою, виконував весь комплекс робіт з очисного виймання корисних копалин; В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати транспортувальні засоби та засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосування, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичними навантаженнями; Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавших місце порушень систем вентиляції, пилоподавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, протягом тривалої дії підпадав під вплив підвищених концентрацій аерозолю переважно фіброгенної дії в повітрі робочої зони та шуму, рівень яких перевищував нормативні. Також зазнав впливу аналогічних шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, працюючи: 13.09.2000-13.02.2001 - гірник підземний дільниці №З шахти «Тернівська» АТ КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ» (шахта імені Леніна ДП «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ»; 14.02.2001-29.03.2004 - підземний електрослюсар черговий та з ремонту устаткування шахти «Тернівська» АТ «КРИВБАСЗАЛЗРУДКОМ»; 30.03.2004-29.12.2007 - гірник очисного забою підземний дільниці №З шахти «Тернівська» АТ «КРИВБАСЗАЛІЗРУДКОМ».
Відповідно до пункту 18 зазначеного Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) є: 
Важкість праці: 
-періодичне перебування в незручній робочій позі 27-53,4% часу зміни при допустимому значенні до 25%; 
-перебування у вимушеній позі 10.6-20% часу зміни при допустимому значенні до 10%; маса вантажу, що постійно підіймається та переміщується вручну 32 кг при допустимому значенні до 30 кг; 
-нахили тулуба (вимушені, більше 30°) в кількості 132-289 за зміну (при нормі 51-100 разів).
Хімічні фактори: 
-концентрація кремнію діоксиду кристалічного за вмісту в пилу від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала ГДК в 1,19-2,3 рази та становила 2,39-4,6 мг/м 3 при ГДК 2.0 мг/м відповідно до вимог «Державних медико-санітарних нормативів допустимого вмісту хімічних речовин у повітрі робочої зони», затверджених наказом Міністерства охорони здоров?я України від 09.07.2024 N? 1192.
Фізичні фактори:
- еквівалентний рівень шуму на 7,7-17,9 ДбА перевищував гранично-допустимий рівень і складав 87.7-97,9 ДБА при ГДР 80 ДБА згідно ДСН 3.3.6.037-99 «Санітарні норми виробничого шуму, ультразвуку та інфразвуку».
Також, відповідно до пункту 20 вказаного Акту зазначено, що осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи, не встановлено, через тривалий час роботи в умовах дії шкідливих факторів та зміну керівників структурного підрозділу.
Відповідно до витягу №125/25/2063/В з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, позивачу встановлено III групу інвалідності безстроково. Встановлено 65% втрати працездатності (у тому числі 45% радикулопатія, 10% – хронічний (пиловий) бронхіт, 10% - хронічна двобічна нейросенсорна приглухуватість, акт П-4 від 02.10.2025 безстроково.
Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України передбачають, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону праці» відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до моральної втрати потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Під моральною втратою потерпілого розуміються страждання, заподіяні працівникові внаслідок фізичного або психічного впливу, що спричинило погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відшкодування моральної шкоди можливе без втрати потерпілим працездатності. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.
Відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Статтею 237-1 КЗпП України передбачено проведення відповідно до законодавства власником або уповноваженим ним органом відшкодування моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У зв`язку з тим, що відповідно до положень ст. 237-1 КЗпП України відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду йому заподіяно ушкодженням здоров`я, пов`язаним із виконанням трудових обов`язків, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу моральної шкоди за рахунок відповідача.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди)» з наступними змінами, факт заподіяння моральної шкоди пов`язують не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв`язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя.
Як зазначено в п. 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року по справі № 1-9/2004 ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.
Судом встановлено, що у зв`язку з отриманням професійного захворювання та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі 65% із встановленням третьої групи інвалідності, позивачу заподіяно моральну шкоду. Внаслідок отриманого професійного захворювання у позивача змінилися умови життя, він змушений тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, відновлювальні процедури і лікування, крім того він відчуває біль у шийному і поперековому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, більше в ліву, що посилюється при рухах і після фізичних навантажень, біль та оніміння в кистях, мерзлякуватість в них, побіління пальців рук на холоді, судоми в литкових м?язах та м?язах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів в плечових, ліктьових і колінних суглобах, утруднену ходу, загальну слабкість, помірну задишку при незначному фіз. навантаженні, кашель приступоподібний, переважно вранці з виділенням невеликої кількості мокротиння, слуху, зниження слуху,у вухах. 
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.
Враховуючи встановлені судом обставини, які знайшли підтвердження в наданих доказах, зокрема тривалий період роботи позивача в шкідливих умовах на підприємстві відповідача більше 16 років, характер та тривалість отриманого професійного захворювання, відсоток втрати позивачем професійної працездатності, тяжкість вимушених змін в його життєвих і виробничих стосунках, що позивачу первинно та безстроково встановлено 65% втрати професійної працездатності в зв`язку з професійним захворюванням, а також визнано особою з інвалідністю (3 група), встановлений факт завдання моральної шкоди позивачу підприємством - відповідачем внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, встановлених нормативів щодо рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу, суд вважає, що причинена моральна шкода підлягає компенсації.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з меж позовних вимог та доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, постійний характер страждань, виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності - 65 %, встановлення третьої групи інвалідності, період роботи у відповідача в умовах впливу шкідливих факторів та період знаходження у трудових відносинах з відповідачем, суд вважає необхідним визначити розмір компенсації у сумі 350 000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди.
Позивача згідно п.2 ч.1ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
Частина 1статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 частини 2 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі часткового задоволення позову інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 3 500,00 гривень.
Керуючись ст. ст. 153, 2371 КЗпП України, Законом України «Про охорону праці», ст. ст. 4, 5, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України суд,
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у зв`язку з ушкодженням здоров`я в розмірі 350 000 (триста п`ятдесят тисяч) гривень без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ЦЕНТРАЛЬНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» - відмовити.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» в дохід держави судовій збір в розмірі 3500,00 гривень.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», ЄДРПОУ 00190977, юридична адреса: 50066, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг.
Повне рішення складено 09 червня 2026 року.

Суддя:        О.  Р.  Феняк