ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

05 червня 2026 року м. Житомир справа № 240/15100/25
категорія 109020000
Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та скасування проекту, 

встановив:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації, в якому просить:
- визнати протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації в частині розроблення Наукового обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» до Проекту створення ландшафтного заказника «Гальчинський»;
- визнати протиправним та скасувати Проект створення ландшафтного заказника «Гальчинський», який розроблений Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації;
- визнати протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації в частині передання Проекту створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» на розгляд Житомирської обласної ради.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він є власником двох земельних ділянок за межами м.Андрушівка, до якої прилягає земельна ділянка комунальної власності Андрушівської міської ради, площею 2 га, на якій розташовані болота та пасовище (земля Андрушівського цукрового заводу). Оскільки, вищезазначена земельна ділянка комунальної власності постійно знаходилась у занедбаному стані, позивачем щорічно здійснювались заходи поліпшення території, яка безпосередньо прилягала до його земельних ділянок, а саме: прибирання сміття та скошування сухого бур`яну. Крім того, на даній земельній ділянці позивачем було розміщено «Ангар» аркового типу розмірами 9х18 м з прибудовою розміром 8х3,6 м та частково на власній земельній ділянці одноповерхову нежитлову будівлю для тимчасового знаходження обслуговуючого персоналу, до якої підключено електропостачання.
Позивач також зазначає про те, що вищезазначених будівель було підведено електропостачання у жовтні 2018 року, що підтверджується договором про стандартне приєднання до електричних мереж №16831-с/076/410 від 02.10.2018, який укладений між ТОВ «Терра ВВВ» та АТ «Житомироболенерго» та Додатком №1 від 10.09.2020 до даного договору, який укладений між АТ «Житомироболенерго» та ФОП ОСОБА_1 , а також договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №645 від 31.03.2021, який укладений між АТ «Житомироболенерго» та ФОП ОСОБА_1 . Відповідне також підтверджується викопіюванняv з карти Google, яке зроблене 13.10.2019, на якому чітко вбачається розташовані будівлі, поряд з земельними ділянками позивача.
30.04.2024 позивач звернувся до Андрушівської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для городництва орієнтованою площею 0,60 га за межами населеного пункту м.Андрушівка (в районі Стаськова гребля) (а.с.14). 
02.05.2024 на вищевказану заяву Виконавчим комітетом Андрушівської міської ради було надано витяг з Протоколу №46 засідання постійної комісії з питань комунальної власності, інфраструктури, транспорту, житлово-комунального господарства, архітектури, благоустрою та земельних відносин від 25.04.2024, яким повідомлено про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для городництва орієнтованою площею 0,60 га для позивача за межами населеного пункту м.Андрушівка (в районі Стаськова гребля).
Однією з підстав для відмови зазначено рішення чотирнадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення «Гальчинський» та згідно картографічних матеріалів дана земельна ділянка розташована на території заказника.
У зв`язку з цим позивач звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирської обласної ради, за участю третіх осіб: Андрушівська міська рада, ОСОБА_2 та Департамента екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення чотирнадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення» в частині пункту №11 додатку до рішення обласної ради від 16.03.2023 №511 щодо Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський», площею 21,0 га, місцезнаходження та землевласники - Андрушівська міська рада.
24.02.2025 на виконання ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 17.02.2025 у справі №240/20640/24 Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації надано Проект створення ландшафтного заказника «Гальчинський» - документ на двох сторінках під назвою - Наукове обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський», який підписано виконавцем – Заступником начальника відділу природних ресурсів та природо-заповідної справи Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової адміністрації Є.В. Никончук.
Натомість даний документ під назвою - Наукове обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський», на думку позивача, не може стосуватись наукового обґрунтування необхідності створення чи оголошення території або об`єкта ПЗФ, оскільки даний документ не має жодного відношення до суб`єктів, які можуть проводити таке наукове дослідження, та не відповідає нормативно-правовим актам. Крім того, позивач посилається на порушення процедури створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» відповідно до частин 1-3 статті 51 Закону України "Про природно-заповідний фонд України". До клопотань про необхідність створення чи оголошення території або об`єкта природно-заповідним фондом додаються документи, що підтверджують та доповнюють обґрунтування необхідності створення чи оголошення територій або об`єктів природно-заповідного фонду.
Позивач зазначає, що з документів, які надані Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації вбачається, що такого клопотання взагалі не подавалось.
Наданий лист про надання погодження від 06.10.2021 та відповідь на нього від 11.10.2021, на думку позивача, не можуть відноситись до клопотання відповідно до статті 51 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», оскільки в них не зазначено обґрунтування необхідності створення заповідника, не зазначено характеристику природоохоронної, наукової, естетичної та іншої цінності природного, об`єкту, а також відомості про місцезнаходження, розміри, характер використання, власників та користувачів природних ресурсів.
Також, позивач зазначає, що наданий Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації наукове обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» повністю не відповідає змісту методичних рекомендацій щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України.
Крім того, позивач зазначає, що наданий Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації документ під назвою «Наукове обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» не може вважатися належним науковим обґрунтуванням необхідності створення об`єкта природно-заповідного фонду, оскільки він не підготовлений суб`єктами, уповноваженими на проведення відповідних наукових досліджень. На думку позивача, проект створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» розроблено з порушенням вимог частини 3 статті 52 Закону України «Про природно-заповідний фонд України», без належного наукового обґрунтування та без забезпечення участі наукових установ, а також без належного клопотання про створення відповідного об`єкта природно-заповідного фонду. Позивач також вказує на невідповідність проекту Методичним рекомендаціям щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затвердженим наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 №306.

30.06.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. №52308/25. У відзиві відповідач заперечує проти позовних вимог. Рішення про створення ландшафтного заказника місцевого значення "Гальчинський" прийнято на виконання Указу Президента України від 21.11.2017 №381/2017.
Щодо наукового обґрунтування відповідач з посиланням на норми статті 52 ЗУ "Про природно-заповідний фонд України" стверджує, що наукове обґрунтування потрібне лише для об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Заповідник "Гальчинський" є об`єктом природно-заповідного фонду місцевого значення, тому у відповідності до статті 52 ЗУ "Про природно-заповідний фонд України" розробка проектів забезпечується Житомирською обласною державною адміністрацією. Щодо подання клопотання відповідач зазначив, що методичні рекомендації не є нормативно-правовим актом та не є обов`язковими до виконання. Щодо експертного висновку, то у даному випадку стаття 54 ЗУ "Про природно-заповідний фонд" не застосовується, оскільки заказник "Гальчинський" є новоствореним об`єктом, тому експертний висновок чинним законодавством не вимагається.

ІІ. Заяви, клопотання учасників справи, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 11.06.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
17.06.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за правилами загального позовного провадження вх. №48751/25.
30.06.2025 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву вх. №52308/25, відповідно до змісту якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні за безпідставністю.
10.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив вх. №55202/25 відповідно до змісту якої позивач та його представник проти доводів відзиву заперечують, позовні вимоги підтримують повністю та просять їх задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві та цій відповіді на відзив. З тексту відповіді на відзив вбачається, що позивач наполягає на необхідності подання клопотання про створення заповідника та дотримання Методичних рекомендацій щодо розроблення проєктів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджених наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.2018 №306 (а.с.84-85).
14.07.2025 на адресу суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив вх. №56196/25 (а.с.88-89), відповідно до змісту яких відповідач наполягає на тому, що відповідно до вимог абзацу сьомого статті 52 Закону №2456-ХІІ клопотання про створення заповідника необхідно лише для об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
23.07.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про витребування доказів вх. №58491/25. 
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 відмовлено у задоволенні заяви представника позивача за вх. №48751/25 від 17.06.2025 про розгляд справи у порядку загального позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 03.09.2025 задоволено заяву представника позивача про витребування доказів у справі від 22.07.2025 вх. №58491/25. Витребувано у Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації додаткові докази у справі.
На виконання вказаної ухвали суду відповідачем 19.09.2025 надіслано витребувані документи вх. №70844/25.
07.10.2025 на адресу суду від представника позивача надійшла заява про витребування доказів вх. №74297/25, в якій просить: витребувати у Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації оригінали всіх документів, які надані 19.09.2025 з супровідним листом від 18.09.2025 №2509/5-8; Надати можливість Климику Віктору Анатолійовичу особисто ознайомитись з оригіналами наданих документів.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 23.10.2025 задоволено заяву представника позивача про витребування доказів у справі від 07.10.2025 вх. №74297/25. Витребувано у Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації оригінали всіх документів, які надані 19.09.2025 з супровідним листом від 18.09.2025 №2509/5-8.
На виконання вказаної ухвали суду відповідачем 04.11.2025 надіслано витребувані документи вх. №79908/25.
05.12.2025 на адресу суду від представника позивача надійшли письмові пояснення вх. №86819/25 щодо суті заявлених вимог (а.с.194-196).

ІІІ. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до положень частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Судом встановлено, що позивач є власником двох земельних ділянок за межами м.Андрушівка, а саме:
- за кадастровим номером 1820310100:06:000:0075 для ведення селянського фермерського господарства, площею 2 гектарів, у тому числі 1,6177 рілля і 0,3823 га сіножаті, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.03.2024 за №371629024.
- за кадастровим номером 1820310100:06:000:0074 для ведення селянського фермерського господарства, площею 2 гектарів, у тому числі 2,0 га рілля, відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію права власності від 27.03.2024 №371629567 (а.с.12-13).
До вищезазначених земельних ділянок прилягає земельна ділянка комунальної власності Андрушівської міської ради, площею 2,0 га, на якій розташовані болота та пасовище (земля Андрушівського цукрового заводу).
Оскільки, вищезазначена земельна ділянка комунальної власності постійно знаходилась у занедбаному стані, позивачем щорічно здійснювались заходи поліпшення території, яка безпосередньої прилягала до його земельних ділянок, а саме: прибирання сміття та скошування сухого бур`яну. Крім того, на даній земельній ділянці позивачем було розміщено «Ангар» аркового типу з розмірами 9х18м з прибудовою розміром 8х3,6м та частково на власній земельній ділянці одноповерхову нежитлову будівлю для тимчасового знаходження обслуговуючого персоналу, до якої підключено електропостачання.
Позивач також зазначає про те, що до вищезазначених будівель було підведено електропостачання у жовтні 2018 року, що підтверджується договором про стандартне приєднання до електричних мереж №16831-с/076/410 від 02.10.2018, який укладений між ТОВ «Терра ВВВ» та АТ «Житомироболенерго» та Додатком №1 від 10.09.2020 до даного договору, який укладений між АТ «Житомироболенерго» та ФОП ОСОБА_1 , а також договором споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії №645 від 31.03.2021, який укладений між АТ «Житомироболенерго» та ФОП ОСОБА_1 . Відповідне також підтверджується викопіювання з карти Google, яке зроблене 13.10.2019, на якому чітко вбачається розташовані будівлі, поряд з земельними ділянками позивача.
У квітні 2024 року позивач звернувся до Андрушівської міської ради з заявою про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для городництва орієнтованою площею 0,60 га за межами населеного пункту м.Андрушівка (в районі Стаськова гребля). 
02.05.2024 на вищевказану заяву Виконавчим комітетом Андрушівської міської ради було надано витяг з Протоколу №46 засідання постійної комісії з питань комунальної власності, інфраструктури, транспорту, житлово-комунального господарства, архітектури, благоустрою та земельних відносин від 25.04.2024 яким повідомлено про відмову у наданні дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з метою передачі в оренду для городництва орієнтованою площею 0,60 га для позивача за межами населеного пункту м.Андрушівка (в районі Стаськова гребля).
Однією з підстав для відмови перелічено наявність рішення чотирнадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення «Гальчинський» та те, що згідно картографічних матеріалів запитувана ОСОБА_1 земельна ділянка розташована на території заказника.

IV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 1 статті 4 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" від 25.06.1991 №1264-ХІІ (далі - Закон №1264-ХІІ) передбачено, що природні ресурси України є власністю Українського народу.
Згідно зі статтею 5 Закону №1264-ХІІ державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і не використовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси.
Особливій державній охороні підлягають території та об`єкти природно-заповідного фонду України й інші території та об`єкти, визначені відповідно до законодавства України.
Пунктом і частини 1 статті 19 Закону №1264-ХІІ передбачено, що виконавчі органи сільських, селищних, міських рад у галузі охорони навколишнього природного середовища в межах своєї компетенції приймають рішення про організацію територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.
Згідно частини 2 статті 61 Закону №1264-ХІІ до складу природно-заповідного фонду України входять державні заповідники, природні національні парки, заказники, пам`ятки природи, ботанічні сади, дендрологічні та зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва, заповідні урочища.
Відповідно до частин 2, 3 статті 2 Земельного кодексу України суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Згідно з пунктом "в" частини 1 статті 19 Земельного кодексу України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на такі категорії: землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення.
Пунктами "д", "к" частини 1 статті 12 Земельного кодексу України визначено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин належить: організація землеустрою; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Відповідно до статті 43 Земельного Кодексу України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
До земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва) (стаття 44 Земельного кодексу України).

V. Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Позивач вважає, що рішення чотирнадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення» є протиправним з посиланням на наявність наступних підстав: 
а) позивач вважає наукове обґрунтування таким, що має недоліки: 1) не може стосуватися правового обґрунтування створення заповідника; 2) проведення суб`єктом який не міг проводити таке дослідження; 3) оформлене не на бланку, не підписане керівником, не містить гербової печатки; 4) не забезпечено участь наукових установ; 5) не містить наукового обґрунтування (документ на 2 сторінках);
б) клопотання про створення заповідника не подавалось. Лист про надання погодження від 06.10.2021 та відповідь на нього від 11.10.2021, на думку позивача, не є таким клопотанням в розумінні статті 51 Закону України «Про природно-заповідний фонд України»;
в) проєкт створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» був розглянутий Житомирською обласною військовою (державною) адміністрацію на засіданні 16.03.2023, тобто до набрання чинності (23.03.2023) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту державного кордону України» №2952-IX від 24.02.2023, отже тому такий проєкт мав розроблятися на підставі експертного висновку.
Позивач, вважаючи протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації в частині розроблення Наукового обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» та його передачу на розгляд до Житомирської обласної ради, а також протиправним та таким, що підлягає скасуванню сам Проєкт створення ландшафтного заказника «Гальчинський», звернувся до суду з цим позовом.

Стосовно доводів позивача про відсутність наукового обґрунтування створення заповідника.
Ландшафтний заказник «Гальчинський» має статус об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення, однак позивач в своїй позовній заяві зазначає доводи та статті, які стосуються саме об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.
Так, відповідно до положень статті 52 Закону України від 16.06.1992 №2456-XII «Про природно-заповідний фонд України» (далі – Закон №2456-ХІІ) розробка проектів створення регіональних ландшафтних парків, заповідних урочищ, а також заказників, пам`яток природи та парків-пам`яток садово-паркового мистецтва місцевого значення забезпечується обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища.
Розробка спеціалізованими проектними та науковими установами проектів створення природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків, заказників, пам`яток природи, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва загальнодержавного значення забезпечується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Тобто, розробка спеціалізованими проектними та науковими установами проектів створення, на які посилається у своїй позовній заяві позивач, стосується лише об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення.

Стосовно доводів позивача про відсутність клопотання про створення заповідника.
Методичні рекомендації щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України, затверджені наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 21.08.20218 №306 відповідно до п.1.2 не зобов`язують до вчинення обласними військовими адміністраціями будь яких дій та обов`язкового виконання цих рекомендацій, оскільки не є нормативно-правовим актом, не встановлюють нових правових норм та відтворюють позицію Мінприроди як уповноваженого органу державного управління в галузі організації, охорони та використання природно-заповідного фонду, отже не є обов`язковими до виконання.
Частиною 1 статті 51 Закону №2456-ХІІ визначено, що підготовка і подання клопотань про створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду можуть здійснюватися: обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення; науковими установами, природоохоронними громадськими об`єднаннями або іншими заінтересованими підприємствами, установами, організаціями та громадянами - щодо територій та об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного та місцевого значення. Клопотання подаються до державних органів, уповноважених проводити їх попередній розгляд.
З норм вказаної статті вбачається, що подання і підготовка клопотань може здійснюватися визначеними суб`єктами, стаття не містить виключного переліку суб`єктів подання.
Клопотання про необхідність створення чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду щодо територій та об`єктів місцевого значення розглядається обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями.
В даному випадку ініціатором створення ландшафтного заказника «Гальчинський» була Житомирська обласна військова адміністрація (в особі структурного підрозділу Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської ОДА).
Отже, подання клопотання стосовно створення об`єкта природно-заповідного фонду обласною військовою адміністрацією до обласної військової адміністрації не є обов`язковим.

Стосовно доводів позивача про відсутність експертного висновку.
Зміна меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду проводиться відповідно до статей 51-53 цього Закону за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері охорони навколишнього природного середовища, на підставі відповідного експертного висновку (стаття 54 Закону №2456-ХІІ).
Положення вказаної статті стосуються зміни меж, категорії та скасування статусу територій та об`єктів природно-заповідного фонду.
Об`єкт розгляду – заказник «Гальчинський» є новоствореним об`єктом в якому не відбувається зміна меж, категорії та скасування статусу, тому в цьому випадку не застосовується стаття 54 і не вимагається наявність експертного висновку.
Стосовно дотримання процедури створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський».
У своїх додаткових поясненнях (а.с.194-196) позивач вказує, що після ознайомлення з наданими відповідачем на виконання ухвал суду документами, ним виявлено наступне:
1) фотофіксація червонокнижних рослин на території Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» на 5 аркушах не містить дати, коли зроблені фотографії і не містить геопозиції де зроблені фотографії.
У зв`язку з цим, на думку позивача, ці фотографії не можуть вважатися належним та допустимим доказом, що сфотографовані рослини мають відношення до території Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський»;
2) у наказі про відрядження фігурує два чоловіки: ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , натомість на фотографіях сфотографовані інші невідомі особи - двоє чоловіків і одна жінка;
3) загальне фото заказника не може відноситись до місця, яке зазначено на карті Андрушівської міської ради в розмірі 21 га, оскільки станом на 11.10.2021 на частині території було розчищені смітники та висаджені дерева (сосни), що підтверджуєте фото із супутника (Google Maps) з датою - 13.10.2019 (а.с.197);
4) з фотографії, яка додана до цих пояснень чітко вбачається, що частина території не є болотом і там не ростуть лози і червонокнижні рослини;
5) географічне розміщення описаних червонокнижних рослин в абзаці «Особливі цінності для збереження - в околиці с.Гальчин», тоді як на карті планують виділити земельну ділянку в 2,5 км на південний схід від м.Андрушівки, тобто район Стаськової греблі на околиці м.Андрушівки, бувша земля цукрового заводу. Також, мова іде про тваринний світ, проте позивач зазначає, що ніде в документах не зазначено, яким чином було зроблено висновки про птахів, і не зрозуміло як за один день відрядження вдалося зафіксувати птахів. Відсутні документи про їх перебування на території відповідного заказника.
Крім того, позивач звертає увагу на те, що на аркуші під назвою «Проект створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» відсутня дата створення проекту та відмітка про його затвердження, тобто відсутні основні реквізити, які надають цьому документу юридичної сили. А також: аркуш «Наукове обґрунтування на створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський»» не містить підписів хто проводив дослідження, дати, затвердження та не пронумерований; аркуш «Заказник «Гальчинський» не містить підписів хто проводив дослідження, відсутня дата затвердження, не прошитий та не пронумерований; аркуш Висновок не містить підписів хто проводив дослідження, дати затвердження, не прошитий та не пронумерований. Вище перелічене, на думку позивача, є порушенням вимог Інструкції з діловодства в обласній державній адміністрації, затвердженої Розпорядженням голови облдержадміністрації 08.08.2019 №288.

Суд не погоджується з такими доводами позивача, з огляду на наступне.
Суд зазначає, що стаття 52 Закону №2456-ХІІ не містить вимог щодо обов`язкової наявності окремого наукового обґрунтування чи клопотання про створення об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення. Крім того, Методичні рекомендації щодо розроблення проектів створення природних територій та об`єктів природно-заповідного фонду України не є нормативно-правовим актом та не мають обов`язкового характеру застосування. Також суд враховує, що вимога щодо наявності експертного висновку, передбачена статтею 54 Закону №2456-ХІІ, стосується лише об`єктів природно-заповідного фонду загальнодержавного значення, тоді як спірний заказник є об`єктом місцевого значення.

Стосовно решти доводів позивача, то вони ґрунтуються на його припущеннях та нічим не підтверджуються.
Зокрема відсутність дати на фотокопіях не свідчить про те, що фото не відноситься до територій, що обстежувалися.
Стосовно того, що у відрядження направлені двоє осіб, проте на фото зафіксовано троє осіб, то самі по собі наведені обставини ні про що не свідчать та не підтверджують порушення відповідачем вимог чинного законодавства при створенні об`єкта природно-заповідного фонду. Крім того, позивач не вказав також хто зафіксований на фото та не спростував, що на фото інші особи ніж ті, що направлені у відрядження. 
Щодо схематичної невідповідності, а також позначень дерев, боліт, тощо, то дані позивача за 2019 рік, фото зроблено у 2021 році, що робить неможливим співставлення, через те, що за два роки територія могла змінитися.
Схематично можуть бути відсутні відповідні позначення, проте це не означає, що об`єктів фактично немає (боліт, дерев, тощо).
Схеми розташування є орієнтовними, земельна ділянка чітко окреслена лише у документації до заповідника.
Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що наведені ним у додаткових поясненнях доводи (а.с.194-196) не зазначені ним у позовній заяві, отже можуть не братися судом до уваги, однак суд все ж вважає за необхідне надати їм правову оцінку. 
Таким чином, судом встановлено, що з метою створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» уповноваженими особами було здійснено виїзд на відповідну територію, під час якого проведено її обстеження, візуальне дослідження природних комплексів та фотофіксацію місцевості, що в подальшому використовувалось при підготовці матеріалів щодо створення об`єкта природно-заповідного фонду.
На підтвердження чого у матеріалах справи містяться наступні докази: копія Журналу обліку наказів начальника управління про відрядження за 2013- роки (а.с.155-156), фотокопії (а.с.129-133, 167-171), копія наказу про відрядження від 02.06.2021 №48-ВД (а.с.117).
Отже, здійснення виїзду на місцевість, обстеження території та проведення фотофіксації свідчать про вчинення дій, спрямованих на дослідження природних особливостей відповідної території при підготовці матеріалів щодо створення об`єкта природно-заповідного фонду, а відтак доводи позивача про недотримання процедури створення заказника є безпідставними.

Стосовно позовної вимоги про визнання протиправним та скасування Проєкту створення ландшафтного заказника «Гальчинський», який розроблений Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації, то суд зазначає, що вказана вимога не підлягає задоволенню, оскільки Проєкт створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський», що розроблений Департаментом екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації, за своєю правовою природою не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не породжує самостійних правових наслідків для позивача, а відтак не може бути самостійним предметом оскарження в адміністративному судочинстві та, як наслідок, скасований судом.

Стосовно позовних вимог про визнання протиправними дій Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації в частині розроблення Наукового обґрунтування на створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» до Проекту створення ландшафтного заказника «Гальчинський» та визнати протиправними дії Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної військової (державної) адміністрації в частині передання Проекту створення Ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» на розгляд Житомирської обласної ради, то вони також не підлягають задоволенню з огляду на наступне.
Розроблення Проєкту створення ландшафтного заказника «Гальчинський» і передача його на розгляд Житомирської обласної ради є повноваженнями відповідача, які вчинені у відповідності до норм чинного законодавства, та не становлять собою порушення прав позивача.
Право позивача може стосується лише рішення чотирнадцятої сесії Житомирської обласної ради VIII скликання від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення «Гальчинський», яке ним оскаржується в рамках адміністративної справи №240/20640/24.
Результат діяльності відповідача - Проєкт створення ландшафтного заказника «Гальчинський», був предметом розгляду Комісій і пізніше переданий на розгляд до Житомирської обласної ради, яка і прийняла рішення від 16.03.2023 №511 «Про оголошення нових та розширення меж існуючих об`єктів природо-заповідного фонду місцевого значення «Гальчинський», яке є предметом оскарження та розгляду у справі №240/20640/24.

VI. Висновок чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку.

З огляду на встановлені обставини справи, суд дійшов висновку про відсутність порушення прав позивача оскаржуваними діями відповідача, що виразились у розробці Наукового обґрунтування на створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський», оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язкової наявності окремого наукового обґрунтування при створенні об`єкта природно-заповідного фонду місцевого значення.
Також суд зазначає, що Проєкт створення ландшафтного заказника «Гальчинський» є документом підготовчого характеру, не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не породжує самостійних правових наслідків для позивача, а тому не може бути самостійним предметом оскарження та скасування в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, суд не вбачає ознак протиправності у діях відповідача щодо передання Проєкту створення ландшафтного заказника місцевого значення «Гальчинський» на розгляд Житомирської обласної ради, оскільки такі дії вчинені в межах реалізації передбачених законом повноважень та процедури створення об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення.

VII. Висновок про те, яке судове рішення слід ухвалити за результатами розгляду справи.

Згідно з вимогами статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що відповідачем доведено правомірність своїх дій, а позовні вимоги необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

VIII. Розподіл судових витрат.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, виходячи із положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 243, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Департаменту екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації (вул. Театральна, 17/20, м. Житомир, 10014, код ЄДРПОУ 38708695) про визнання протиправними дій та скасування проекту. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.М. Гурін

05.06.26