Справа № 504/793/26
Номер провадження 1-кп/504/470/26
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.05.2026 року	с-ще Доброслав 	

Доброславський районний суд Одеської області:
у складі головуючого судді – ОСОБА_1 , 
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 
прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, що внесене до ЄРДР за №12025000000003327 від 29.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянин України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки, з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.277 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 04.07.2024, знаходячись в с. Корсунці Одеського району Одеської області за координатами 46.588084N, 30.778949E у співучасті з іншими невстановленими особами, спланували вчинення шляхом підпалу знищення шляхів сполучення, споруд, засобів зв?язку, сигналізації належних АТ «Укрзалізниця», а саме, однієї з релейних шаф сигнальної установки, які встановлюються на шляхах сполучення АТ «Укрзалізниця» у кожного прохідного світлофора з комплектом апаратури для забезпечення нормальної роботи світлофора та рейкового кола, забезпечення безпеки руху поїздів. 
Завдання про вчинення знищення шляхом підпалу засобів сигналізації на шляхах сполучення АТ «Укрзалізниця» було отримано ОСОБА_4 03.07.2024 від невстановленої особи, через соціальну мережу «Телеграм», за обіцянку грошової винагороди в сумі 10000 грн, на що 03.07.2024 ОСОБА_4 погодився за грошову винагороду взяти участь у знищенні шляхом підпалу засобів зв?язку на шляхах сполучення АТ «Укрзалізниця».
03.07.2025 ОСОБА_4 підшукав об?єкт кримінально протиправних дій, який би влаштував невстановленого співучасника злочину (замовника) – релейну шафу сигнальної установки Ч за координатами 46.588084N, НОМЕР_1 в с. Корсунці Одеського району Одеської області, яка перебуває на балансі ст. Одеса-Сортувальна регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». 
Готуючись до вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_4 знаходячись 03.07.2024 в м. Одеса підшукав (придбав) засоби його вчинення, а саме: 
- двох-тактне автомобільне мастило та бензин в 5 літровій каністрі, з метою підпалу обладнання засобів зв?язку та сигналізації в середині релейної шафи, який ОСОБА_4 купив в магазині; 
- сірники, як засіб підпалу суміші з двох-тактного автомобільного мастила та бензину. 
Реалізуючи свій кримінально протиправний намір, спрямований на знищення шляхом підпалу засобів сигналізації на шляху сполучення АТ «Укрзалізниця», 04.07.2024 близько 21 год 47 хв ОСОБА_4 , із заздалегідь підшуканими (придбаними) засобами вчинення злочину прийшов до релейно шафи сигнальної установки Ч за координатами 46.588084N, НОМЕР_1 в с. Корсунці Одеського району Одеської області, яка перебуває на балансі ст. Одеса-Сортувальна регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця».
Переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, звітуючи перед останнім шляхом здійснення відео фіксації події кримінального правопорушення, розпочав умисне вчинення підпалу засобів зв?язку АТ «Укрзалізниця», з метою отримання за вчинення такого руйнування грошової винагороди від замовників вчинення злочину. При цьому, ОСОБА_4 підійшов до релейної шафи сигнальної установки Ч за координатами 46.588084N, 30.778949E в с. Корсунці Одеського району Одеської області, яка перебуває на балансі ст. Одеса-Сортувальна регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», та облив обладнання засобів сигналізації релейної шафи сумішшю двох-тактного автомобільного мастила та бензину, та підпалив шафу, після чого відійшовши на безпечну відстань ОСОБА_4 провів відео фіксацію цієї події на свій телефон. 
Одразу після цього, ОСОБА_4 покинув місце вчинення кримінального
правопорушення. 
За наслідками підпалу (руйнування) 04.07.2024 релейної шафи сигнальної установки Ч за координатами 46.588084N, 30.778949E в с. Корсунці Одеського району Одеської області, яка перебуває на балансі ст. Одеса-Сортувальна регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця», вчиненого ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою досудовим розслідуванням особою, шафа з приладами не зазнала значних пошкоджень, пошкодження до ступеня вилучення з експлуатації не дійшло. 
Злочин не був доведений до кінця з причин, що не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки полум?я не поширилось до середини релейної шафи сигнальної установки, та не знищило внутрішні елементи. Згідно довідки АТ «Укрзалізниця» балансова вартість указаної релейної шафи та її компонентів складає 229 285, 36 грн. 
За результатами вчинення протиправної діяльності 05.07.2024 ОСОБА_4 на власну банківську картку N? НОМЕР_2 , емітовану АТ «Універсал Банк» (Монобанк), отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи грошові кошти в сумі 10000 (десять тисяч) гривень, в якості грошової винагороди за виконане завдання. 
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинений шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України та закінчений замах на умисне руйнування, пошкодження шляхів сполучень, споруд на них, засобів зв?язку, сигналізації, а також інших дій, спрямованих на приведення зазначених предметів у непридатний для експлуатації стан, що могло спричинити аварію поїзда, порушення нормальної роботи транспорту, та створити небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків, вчиненого групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 277 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.277 КК України, за обставинами, що викладені в обвинувальному акті беззастережно визнав, надав показання, щодо обставин вчинення злочинів, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, що укладена між ним та прокурором, призначивши йому узгоджену міру покарання, вказав, що укладення угоди є добровільним, вчинене без примусу, розуміє наслідки її затвердження. 
Прокурор у підготовчому судовому засіданні висловив думку про доцільність затвердження угоди про визнання винуватості.
Захисник адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні підтримав угоду про визнання винуватості та просив суд затвердити її, призначивши покарання, узгоджене сторонами.
Враховуючи ту обставину, що під час досудового розслідування між підозрюваним та прокурором за участю захисника була укладена угода про визнання винуватості, кримінальне провадження розглядалося судом відповідно до положень ст. ст. 473 ч. 2, ст. 474 ч. 4 КПК України.
Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК України - закінчений замах на умисне знищення чужого майна, вчинений шляхом підпалу за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 277 КК України - закінчений замах на умисне руйнування, пошкодження шляхів сполучень, споруд на них, засобів зв?язку, сигналізації, а також інших дій, спрямованих на приведення зазначених предметів у непридатний для експлуатації стан, що могло спричинити аварію поїзда, порушення нормальної роботи транспорту, та створити небезпеку для життя людей чи настання інших тяжких наслідків, вчиненого групою осіб. 
Згідно частини 3 статті 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити у затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468 - 475 цього Кодексу.
Відповідно до п.1 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, кримінальних правопорушень невеликої чи середньої тяжкості, тяжких кримінальних правопорушень.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 277 КК України, є нетяжким злочином; кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 194 КК України, є тяжким злочином; угоди укладено після повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Таким чином, сторони при укладенні угод дотримались вимог ч. 4 ст. 469 КПК України. 
В ході перевірки відповідності зазначеної угоди вимогам КПК України судом встановлено, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені сторонами, вид та міра покарання відповідають нормам кримінального законодавства, а також ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. 
Суд переконався у підготовчому судовому засіданні, що укладення сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. 
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено. 
Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст.ст.50,65-67 КК України та враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який на даний час є судимий, відповідно до вироку Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.05.2024 року за ч.4 ст.185 КК України з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п ять) років зі звільненням від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки, вчинив нетяжкий та тяжкий злочин, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, не працює, неодружений, має постійне місце проживання, звільнений із військової служби за станом здоров`я. 
Очевидної неможливості виконання обвинуваченими взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Враховуючи ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку захисника та прокурора, враховуючи особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що угода про визнання винуватості може бути затверджена судом, оскільки: її умови не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи та інтереси сторін чи інших осіб; правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна; відсутні обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним; узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідає ступеню тяжкості вчиненому діянню.
За таких обставин, обвинуваченому слід призначити узгоджену сторонами угоди міру покарання, яка передбачена угодою про визнання винуватості:
за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці;
за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 277 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (рік) рік та 6 (шість) місяців; на підставі ч. 1 ст.70 КК України, за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити покарання за сукупністю злочинів у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 3 (три) місяці; на підставі ст. 71 КК України остаточне покарання, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком, призначити у виді позбавлення волі строком на 5 (років) та 6 (шість) місяців.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні. Клопотань про обрання запобіжного заходу обвинуваченому від прокурора не надходило. Речові докази слід повернути ОСОБА_4 , оскільки будь-яких клопотань про вирішення питання речових доказів в інший спосіб до суду не надходило.
Враховуючи наведене, на підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 370-374, 473 - 475 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР за №12025000000003327 від 29.12.2025 - затвердити.
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винувати у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.2 ст.194, ч.2 ст.15 ч.2 ст.28 ч.1 ст.277КК України та призначити йому покарання:
за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 194 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці;
за вчинення кримінального правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 277 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 (рік) рік та 6 (шість) місяців.
На підставі ч. 1 ст.70 КК України, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та 3 (три) місяці.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання призначених покарань до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Комінтернівського районного суду Одеської області від 14.05.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України та остаточно призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (років) та 6 (шість) місяців.
Речові докази: мобільний телефон «Motorola» бежевого кольору; мобільний телефон «Samsung» синього кольору; сім-карту оператора електронних комунікацій ПрАТ «ВФ Україна» з серійним номером 590601430400, тримач для сім-картки оператора електронних комунікацій ПрАТ «ВФ Україна», банківську карту ПАТ «Таскомбанк», N? НОМЕР_3 повернути ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції через Доброславський районний суд Одеської області до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення: 
- обвинуваченим, його захисником, виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.ч.5, 7. ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; 
- прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з ч.3 ст.469 КПК України угода не може бути укладена. 
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
У разі невиконання угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя:            ОСОБА_1