УХВАЛА

27 квітня 2026 року 
м. Київ
справа № 161/3686/24
провадження № 61-3810ск26
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Фаловської І. М.
Розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів та 
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, у якому просила стягнути з ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 4 297 659,92 грн, з яких: 2 068 851,86 грн - сума коштів, сплачених нею за будівництво в частці, яка належить відповідачці в порядку спадкування; 408 782,46 грн - 3 % річних та 1 820 025,60 грн - інфляційні втрати, нараховані за прострочення виконання відповідачкою грошового зобов`язання за період з 15 травня 2017 року (дати смерті спадкодавця ОСОБА_3 ) до 13 грудня 2023 року (дату направлення вимоги до відповідачки про повернення суми боргу).
Вказувала, що 01 березня 2015 року вона уклала договір про спільну діяльність з ОСОБА_3 , предметом якого було будівництво автосервісу та магазину автозапчастин на АДРЕСА_1 , що здійснювалось за рахунок сторін договору, де 50 % - її внески та 50 % - внески ОСОБА_3 .
Зазначала, що загальна сума коштів, внесених нею на вищевказане будівництво, становить 3 103 277,80 грн, що підтверджується відповідними договорами підряду на виконання будівельних робіт та квитанціями, виданими на її ім`я, про оплату послуг і товарів.
Право власності на збудоване нерухоме майно 17 червня 2016 року було зареєстроване за ОСОБА_3 , хоча умовами вищезазначеного договору передбачалась реєстрація такого права по 1/2 частці за кожним із його сторін.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилась спадщина на все майно, яке йому належало на день смерті. Батьки ОСОБА_3 відмовились від прийняття спадщини на користь його сестри - відповідачки ОСОБА_1 , а тому остання, маючи право на спадкування нарівні з іншим спадкоємцем першої черги - неповнолітнім сином спадкодавця ОСОБА_4 , успадкувала 2/3 частки спадкового майна померлого, зокрема і 2/3 частки спірної станції автосервісу та магазину автозапчастин загальною площею 418,5 кв. м, право власності на які було визнано та зареєстровано за нею на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06 вересня 2022 року в справі 
№ 161/2752/22.
29 жовтня 2025 року рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 
4 103 872,82 грн, яка складається із: боргу спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 2 068 851,86 грн, заборгованості за ставкою 3 % річних - 384 636,40 грн та заборгованості за інфляційними втратами - 
1 650 384,56 грн.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
12 лютого 2026 року постановою Волинського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. 
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 2025 року залишено без змін.
23 березня 2026 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 жовтня 
2025 року та постанову Волинського апеляційного суду від 12 лютого 2026 року, в якій вона просить їх скасувати, направити справу на новий розгляд.
01 квітня 2026 року ухвалою Верховного Суду касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці десять днів з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.
У квітні 2026 року до Верховного Суду надійшло клопотання про усунення недоліків касаційної скарги, зі змісту якого та доданих до нього додатків встановлено виконання особою, яка подає касаційну скаргу, вимог ухвали.
Касаційна скарга подана у строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
На обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження судових рішень за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України особа, яка подала касаційну скаргу, послалася на те, що суди не врахували висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року в справі № 523/9076/16, від 10 квітня 2019 року в справі № 916/2500/15, від 12 червня 2019 року в справі 
№ 487/10128/14-ц, від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15, від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17, від 18 березня 2020 року в справі 
№ 129/1033/13-ц, від 08 вересня 2020 року в справі № 916/667/18, від 08 лютого 2022 року в справі № 209/3085/20, в постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 361/558/15-ц, від 23 січня 2019 року в справі 
№ 757/46709/16-ц, від 24 лютого 2021 року в справі № 149/1071/16-ц, від 16 червня 2021 року в справ № 554/4741/19, від 05 вересня 2021 року в справі 
№ 638/2304/17, від 18 квітня 2022 року в справі № 520/1185/16-ц, від 24 січня 
2023 року в справі № 161/13862/19, від 22 лютого 2023 року в справі 
№ 465/5980/17, від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21, від 22 червня 2023 року в справі № 910/5361/22, від 27 вересня 2023 року в справі 
№ 161/16214/18, від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження за пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України, заявниця вказує, що суди не дослідили зібрані у справі докази, що є підставою для відкриття касаційного провадження за пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.
Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Суд не встановив достатніх й обґрунтованих підстав для повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження.
Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
На підставі наведеного та керуючись статтями 389, 390, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області 
від 29 жовтня 2025 року та постанову Волинського апеляційного суду 
від 12 лютого 2026 року.
Витребувати із Луцького міськрайонного суду Волинської області цивільну справу № 161/3686/24 в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення коштів.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

В. М. Ігнатенко

І. М. Фаловська