печерський районний суд міста києва

Справа № 757/16451/26-а 
пр. № 2-а-150/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2026 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Литвинової І. В.,
за участю секретаря судового засідання - Когут Н. В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:
І. Позиція сторін у справі.
Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, у якому просив визнати протиправною та скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 № 83/26 від 16 березня 2026 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25 500,00 грн; справу про адміністративне правопорушення відносно нього за ч. 3 ст. 210 КУпАП, закрити; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 вилучити (скасувати) відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "ІНФОРМАЦІЯ_5" щодо наявності стосовно ОСОБА_1 статусу "Розшукується" та інформації про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП на підставі скасованої постанови № 83/26 від 16 березня 2026 року; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору.
В обґрунтування вказано, що 12 березня 2026 року військовозобов`язаний громадян України ОСОБА_1 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою постановки на військовий облік, про що написав відповідну заяву 12 березня 2026 року.
16 березня 2026 року ІНФОРМАЦІЯ_2 було винесено постанову № 83/26 за справою про адміністративне правопорушення (ч. 3 ст. 210 КУпАП), яка була підписана начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 , у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 має порушення правил військового обліку, оскільки зареєструвався як внутрішньо переміщена особа у м. Києві у 2022 році, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09 квітня 2022 року № 3006-5000881510, проте не з`явився своєчасно до ІНФОРМАЦІЯ_3 для постановки на облік з відповідною заявою протягом 7-ми днів з дати взяття на облік як внутрішньо переміщена особа, тим самим порушив вимоги ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та пп. 10-1 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30 грудня 2022 року.
Позивач вказує, що у винесеній постанові №83/26 по справі про адміністративне правопорушення від 16 березня 2026 року зазначено, що ним допущено триваюче правопорушення, тобто проступок, пов`язаний з довготривалим, безперервним невиконанням обов`язків або порушенням норм, що триває (тривав) певний час, а саме не прибуття в 7-ми денний термін з дати взяття на облік ВПО до ІНФОРМАЦІЯ_3 для взяття на військовий облік за місцем реєстрації ВПО), визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25500,00 грн.
Позивач не визнає вину та не погоджується із правомірністю винесення оскаржуваної постанови № 83/26 від 16 березня 2026 року, так як під час її винесення не в повній мірі було дотримано вимоги ст. 235, 276, 278 КУпАП, відповідно до яких завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.
Від представника відповідача відзив не надходив.
ІІ. Процесуальні дії і рішення суду.
24 березня 2026 року вказана позовна заява надійшла до Печерського районного суду м. Києва, для розгляду якої визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями.
27 березня 2026 року ухвалою суду відмовлено представнику позивача у забезпеченні позову.
27 березня 2026 року ухвалою судді у справі відкрито провадження, для розгляду справи у спрощеному порядку без виклику сторін.
Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.
ІІІ. Фактичні обставини справи. Позиція суду та оцінка аргументів учасників розгляду.
Згідно з положеннями ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
У відповідності до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визначається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо допускала їх настання.
Згідно з статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У випадках, передбачених частиною першою статті 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.
Статтею 283 КУпАП визначено зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16 березня 2017 року № 1951-VIII.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 5 Закону № 1951-VIII, держателем Реєстру є Міністерство оборони України (надалі за текстом - Держатель Реєстру), розпорядником Реєстру є Генеральний штаб Збройних Сил України (надалі за текстом - розпорядник Реєстру), а Служба безпеки України та розвідувальні органи України є органами адміністрування та ведення Реєстру. Адміністратором Реєстру є Держатель Реєстру.
За приписами ч. 2 ст. 5 Закону № 1951-VIII, держатель Реєстру:
1) забезпечує технологічне функціонування Реєстру, для чого утворює уповноважений орган адміністрування Держателя Реєстру; 2) вносить на розгляд Кабінету Міністрів України пропозиції щодо Порядку ведення Реєстру, в яких визначає процедури збирання, зберігання, обробки та використання відомостей про призовників, військовозобов`язаних та резервістів; 3) організовує взаємодію Реєстру з іншими реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних щодо отримання (обміну) інформації, визначеної статтями 6- 9 цього Закону, відповідно до Закону України "Про публічні електронні реєстри"; 4) забезпечує розвиток та модернізацію програмних та апаратних засобів Реєстру; 5) надає органам адміністрування та ведення Реєстру право доступу до бази даних Реєстру; 6) здійснює інші повноваження, передбачені законом.
Згідно з ч. 5 ст. 5 Закону № 1951-VIII органами адміністрування Реєстру в межах своїх повноважень є, зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3 Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.
Відповідно до ч. 8, 9 ст. 5 Закону № 1951-VIII, органами ведення Реєстру є районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) ІНФОРМАЦІЯ_3, Центральне управління Служби безпеки України та регіональні органи Служби безпеки України, відповідні підрозділи розвідувальних органів України. Органи ведення Реєстру забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних.
Згідно з частиною 1 статті 7 Закону № 1951-VIII до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: 1) прізвище, відомості про зміну прізвища; 2) власне ім`я (усі власні імена), відомості про зміну власного імені; 3) по батькові (за наявності); 4) дата народження; 5) місце народження; 6) стать; 7) місце проживання та місце перебування; 7-1) номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти; 8) відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників, а також дітей (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 8-1) відомості про сімейний стан особи та відомості про членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження) - виключно за згодою призовника, військовозобов`язаного, резервіста; 9) реквізити паспорта громадянина України та документів, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); 9-1) відомості про громадянство (зміну громадянства); 32) відомості про особу, зниклу безвісти за особливих обставин; 33) відомості про внутрішньо переміщену особу; 34) відомості про наявність права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації.
За приписами ч. 3 ст. 14 Закону № 1951-VIII, актуалізація бази даних Реєстру здійснюється на підставі відомостей, що вносяться органами ведення Реєстру, а також шляхом електронної інформаційної взаємодії (обміну відомостями) між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами (у тому числі публічними), базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною.
Цією частиною ст. 14 Закону № 1951-VIII передбачено перелік органів, від яких органи ведення Реєстру одержують в електронному вигляді інформацію через електронну інформаційну взаємодію.
Електронна інформаційна взаємодія, у тому числі надання відповідних відомостей, між Реєстром та інформаційно-комунікаційними системами, реєстрами, базами (банками) даних, держателями (розпорядниками, адміністраторами) яких є державні органи, передбачені цією частиною, здійснюється відповідно до законів України «Про публічні електронні реєстри», «Про розвідку» та в порядку, визначеному Держателем Реєстру спільно з відповідним державним органом.
Реєстр здійснює отримання даних шляхом електронної інформаційної взаємодії з Єдиним державним демографічним реєстром для: 1) проведення зіставлення, звірки та верифікації інформації про фізичну особу відповідно до Закону України «Про публічні електронні реєстри»; 2) використання при наданні публічних (електронних публічних) послуг відповідно до Закону України «Про особливості надання публічних (електронних публічних) послуг»; 3) внесення до Реєстру унікального номеру запису в Єдиному державному демографічному реєстрі. Реєстр здійснює електронну інформаційну взаємодію з інформаційно- комунікаційними системами з використанням системи електронної взаємодії електронних ресурсів.
У разі відсутності технічної можливості передачі даних засобами системи електронної взаємодії електронних ресурсів електронна інформаційна взаємодія може здійснюватися з використанням інших інформаційно-комунікаційних систем із застосуванням у них відповідних комплексних систем захисту інформації з підтвердженою відповідністю за результатами державної експертизи в порядку, встановленому законодавством, інших захищених методів, у тому числі з використанням змінних носіїв.
Відповідно до пункту 1 «Положення про ІНФОРМАЦІЯ_3», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року № 154 (далі по тексту Положення № 154) ІНФОРМАЦІЯ_3 є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. 
Згідно із пунктом 8 Положення № 154 завданнями ІНФОРМАЦІЯ_3 відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (ІНФОРМАЦІЯ_3 Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) (районні ІНФОРМАЦІЯ_3), проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил (далі - збори), ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил (далі - пенсіонери) та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.
З аналізу приведених вище положень Закону № 1951-VIII вбачається, що персональні дані військовозобов`язаного можуть бути отримані органом ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, до яких відносить і ІНФОРМАЦІЯ_3, шляхом електронної інформаційної взаємодії з іншими державними органами.
Згідно з санкцією, передбаченою частиною третьою статті 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання складеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно з ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Так, матеріалами справи встановлено, що 10 липня 2024 року через електронний кабінет призовника (мобільний застосунок «ІНФОРМАЦІЯ_4») позивачем було сформовано військово-обліковий документ в електронній формі, у якому зазначено актуальну адресу проживання: АДРЕСА_1 .
Відповідно до Постанови КМУ № 559 від 16 травня 2024 року, електронний військово-обліковий документ має таку ж юридичну силу, як і паперовий. Оскільки дані були внесені в систему ще у липні 2024 року, вони автоматично стали доступними відповідачу в Єдиному державному реєстрі «ІНФОРМАЦІЯ_5». Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної постанови, відповідач володів інформацією про місце проживання позивача, що згідно з приміткою до ст. 210 КУпАП виключає можливість притягнення до адміністративної відповідальності.
За таких обставин, твердження відповідача про порушення 7-денного строку прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 є безпідставним, оскільки обов`язок щодо повідомлення про зміну місця проживання був виконаний позивачем у спосіб, передбачений Законом України № 3633-IX (через застосунок "ІНФОРМАЦІЯ_4"). Повторна вимога особистої явки для надання тих самих відомостей, які вже містяться в реєстрі "ІНФОРМАЦІЯ_5" та реєстрі ВПО, суперечить примітці до ст. 210 КУпАП та принципу електронної взаємодії державних реєстрів. 
Адреса, яка зазначена у застосунку ІНФОРМАЦІЯ_4 10 липня 2024 року повністю збігається з адресою, яка зазначена у довідці про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09 квітня 2022 року № 3006-5000881510.
У Протоколі № 83/26 від 16 березня 2026 року відповідач зазначає, що правопорушення було виявлено лише 12 березня 2026 року. Однак це твердження повністю спростовується тим фактом, що вже у 2023 році ІНФОРМАЦІЯ_1 було відомо про те, що позивач взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа, але не взятий на військовий облік за місцем реєстрації, оскільки у 2023 році надсилав позивачу повістку про виклик за адресою його фактичного проживання та реєстрації внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що відповідач володів актуальною інформацією про місцезнаходження позивача, мав доступ до його персональних даних, мав можливість прийняти заходи до припинення начебто правопорушення ще у 2023 році, тобто задовго до складання протоколу та винесення оскаржуваної постанови № 83/26 від 16 березня 2026 року.
Суд зазначає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 77 кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Згідно частини 1, 2 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 75 КАС України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина 1 статті 76 КАС України).
Враховуючи вищенаведене, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що обставини, на які позивач посилається як на підстави для позову, зокрема той факт, що позивачем було вчасно та у повному обсязі виконано обов`язок щодо уточнення персональних даних, передбачений Законом України № 3633-IX, підтверджені належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами, стороною відповідача не спростовані, тому вимоги позову підлягають задоволенню. 
Інших доказів інкримінованого позивачу правопорушення, відповідачем до суду не надано. 
За таких обставин, відповідачем не доведено правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
ІV. Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч. 1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
З урахуванням цього, відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1664,00 грн.
Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 3, 8, 21, 24, 61, 625, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 7, 9, 10, 210-1, 245, 247, 251-254, 258, 280, 283, 288, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 132, 139, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною і скасування постанови про адміністративне правопорушення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити.
Скасувати постанову № 83/26 від 16 березня 2026 року начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 25500,00 грн.
Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за ч. 3 ст. 210 КУпАП - закрити.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) вилучити (скасувати) відомості з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів "ІНФОРМАЦІЯ_5" щодо наявності стосовно ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) статусу "Розшукується" та інформації про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП на підставі скасованої Постанови № 83/26 від 16 березня 2026 року.
Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок бюджетних асигнувань (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в загальному розмірі 1664.00 гривень.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення. 

Суддя І. В. Литвинова