Номер провадження 2/754/6746/26
Справа №754/4171/26
РІШЕННЯ 
Іменем України

05 травня 2026 року м. Київ
Деснянський районний суд м. Києва у складі головуючої судді Коваленко І.І. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами) цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 167 618,09 грн, та ухвалив таке рішення.
Стислий виклад позицій сторін 
12.03.2026 Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ", як новий кредитор за кредитним договором № Р20.00603.004137409 від 25.07.2018, звернувся до суду з позовом до Відповідачки, ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості в розмірі 167 618,09 грн, яка складається з 103 541,67 грн заборгованості за сумою кредиту, 51 506,44 грн заборгованості за сумою відсотків, 9 855,58 грн - інфляційні втрати, 2 714,40 грн - три проценти річних.
В обгрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що на виконання кредитного договору № Р20.00603.004137409 АТ "Ідея Банк" (Первісний кредитор) надав Відповідачці (Позичальник) кредит у розмірі 120 000,00 грн. Відповідачка у встановлені умовами договору строки кредит не повернула, проценти не сплатила, у зв`язку з чим за час користування кредитними коштами виникла заборгованість у заявленому розмірі. Позивач набув право вимоги на підставі договору факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023.
Позивач також просить покласти на Відповідача судові витрати, які складаються зі сплаченого ним судового збору в розмірі 2 662,40 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 7 200,00 грн.
Відповідачка про розгляд справи повідомлена належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документи в особистий кабінет учасника справи у підсистемі "Електронний суд" від 16.03.2026. 
ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ, ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН, ОЦІНКА СУДУ
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (частина перша статті 1054 ЦК України).
25.07.2018 між АТ "Ідея Банк" (Первісний кредитор) та Відповідачкою укладено кредитний договір № Р20.00603.004137409. Цей договір підписано власноручним підписом Відповідачки.
Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. Договору банк надає позичальнику кредит (грошві кошти) на поточні потреби в сумі 120 000,00 грн, включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами. Банк надає кредит у день підписання договору строком на 36 місяців.
Згідно з пунктами 1.3., 1.4. Договору за користування кредитом позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку ставку в розмірі, що визначається як змінна частина ставки, збільшена на 5.5% (Маржу Банку). Станом на день укладення договору змінна частина ставки, визначена за рішенням Правління Банку становить 9.5%, що разом з Маржею банку складає змінювану процентну ставку в розмірі 15%.
Відповідно до пункту 2.1. Договору позичальник повертає кредит разом з процентами та платною за обслуговування кредитної заборгованості в 36 щомісячних внесках включно до 2 дня/числа кожного місяця, згідно графіку щомісячних платежів.
Первісний кредитор перерахував Відповідачу кредитні кошти в сумі 120 000,00 грн, що підтверджується випискою по рахунку за період з 25.07.2018 по 16.11.2023 та ордером-розпорядження №1 від 25.07.2018.
Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів за конкретним банківським рахунком, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором (аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 (провадження № 61-9618св19), від 28 серпня 2023 року у справі № 206/3009/15 (провадження № 61-5576св23) та ін.).
Суд встановив, що Відповідачка порушила умови договору та не повернула кредитні кошти у встановлений строк.
Згідно з розрахунком Первісного кредитора станом на 16 листопада 2023 року заборгованість Відповідачки за кредитним договором становила: заборгованість за основним боргом (тілом кредиту) - 103541,67 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками - 51506,44 грн, заборгованість за нарахованими та несплаченими комісіями 88 562,16 грн, загальна заборгованість - 243610,27 грн. 
Позивач вимогу щодо стягнення заборгованості за нарахованими комісіями не заявляв. Загальна сума заборгованості за кредитним договором, яку просить стягнути Позивач становить 155 048,11 грн.
Суд має з`ясувати обставини, пов`язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку заборгованості, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми заборгованості та інших нарахувань у зв`язку з порушенням грошового зобов`язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов`язання, та зазначення позивачем максимального розміру заборгованості та інших нарахувань (постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 18.09.2020 у справі № 916/4693/15; постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.10.2020 у справі № 911/19/19 (пункт 33), постанова Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 925/872/21 (пункт 76); постанова Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10.10.2019 у справі № 320/8618/15-ц).
Суд перевірив розрахунок заборгованості, наданий Позивачем, і встановив, що відповідно до умов кредитного договору та позовної заяви, 25.07.2018 року позичальнику було надано кредит (основний борг) у розмірі 120 000,00 грн. Згідно з банківською випискою по рахунку, Відповідачка здійснювала платежі у 2018-2019 роках у рахунок погашення тіла кредиту 16 458,33 грн. 
Суд дійшов висновку, що в частині стягнення суми основного боргу розрахунок є правильним, обґрунтованим та відповідає умовам укладеного між сторонами кредитного договору та фактичному руху коштів за рахунком. 
Натомість в частині стягнення відсотків у розмірі 51 506,44 грн позовні вимоги є необґрунтованими. 
Позивач зазначає, що станом на 25.07.2021 року (і станом на 16.11.2023 року) заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками становить 51 506,44 грн. Позивач стверджує, що ця сума підтверджується "довідкою-розрахунком заборгованості від 16.11.2023 року", де ця сума вказана одним рядком як кінцевий результат, а також випискою по рахунку за період з 25.07.2018 по 16.11.2023.
Позивач не надав обгрнутованого (помісячного чи поденного) розрахунку, в якому б було зазначено, на яку суму залишку нараховувались відсотки, за якою саме ставкою і за яку кількість днів. 
Суд ураховує, що згідно з умовами кредитного договору, початкова процентна ставка становила 15% річних. У Графіку щомісячних платежів, що є додатком до договору, вказано, що загальна вартість усіх процентів за користування кредитом за весь 36-місячний строк дії договору має становити 36 131,25 грн (рядок "Усього" в колонці 7.1). Натомість Позивач нарахував 51 506,44 грн. При цьому, згідно з випискою з рахунку протягом 2018-2019 років Відповідачка регулярно сплачувала як тіло кредиту, так і відсотки. Позивач у позовній заяві жодним чином не обґрунтовує, чому розмір процентів збільшився, порівняно з визначеним у Графіку щомісячних платежів.
Отже, Позивач не надав деталізованого розрахунку процентів, який б дозволяв Суду перевірити правильність нарахування та здійснити перерахунок у межах строку кредитування та відповідній процентній ставці.
За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Тому Суд відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення відсотків у розмірі 51506,44 грн з підстав недоведегності. 
Позивач також нарахував 9 855,58 грн - інфляційних втрат та 2 714,40 грн - три проценти річних за період прострочення з 26.07.2021 по 23.02.2022 на загальну суму заборгованості у розмірі 155048,11 грн.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (частина друга статті 625 ЦК України).
Суд відмовив у задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості за процентами, у зв`язку з чим здійснив власний розрахунок інфляційних втрат та трьох процентів річних за визначений Позивачем періодом прострочення (з 26.07.2021 по 23.02.2022, що становить 213 днів), виходячи із суми основного боргу у розмірі 103 541,67 грн, і встановив, що обгрунтована сума інфляційних втрат становить 6 581,59 грн, а 3% річних - 1 812,69 грн (103 541,67 грн х 3% х 213 днів). 
Щодо наявності в Позивача, як нового кредитора, права вимоги
Сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор (частина перша статті 510 ЦК України). Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (пункт 1 частини першої статті 512 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав (стаття 514 ЦК України).
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Позивач набув право вимоги до Відповідачки внаслідок низки послідовних відступлень цього права. Спочатку АТ "Ідея Банк" відступило право вимоги ТОВ "ФК "СОНАТІ" (Договір факторингу № 16/11-23 від 16.11.2023). ТОВ "ФК "СОНАТІ" відступило це право Позивачу (Договір факторингу № 29/12-23 від 29.12.2023).
Презумпція чинності договору факторингу не спростована, договір не визнано недійсним на підставі рішення суду, яке набрало законної сили (стаття 204 ЦК України). У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню (відповідний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010).
До Позивача, нового кредитора, перейшли права Первісного кредитора щодо права вимоги. Відповідачка не надала Суду доказів, які б спростовували презумпцію правомірності договорів факторингу. 
Керуючись принципом змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, і несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, Суд визнав, що позовні вимоги підлягають задоволенню у розмірі 111 935,93 грн, з яких сума основного боргу -103 541,67 грн, сума інфляційних втрат 6 581,59 грн, 3% річних - 1 812,69 грн. У решті вимог слід відмовити.
Розподіл судових витрат
Відповідно до статті 141 ЦПК України, судові витрати сторони, на користь якої ухвалено судове рішення, відшкодовуються за рахунок іншої сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Суд задовольнив позовні вимоги частково. Тому з Відповідача підлягає стягненню на користь Позивача сплачена сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1 777,96 грн (2 662,40 х 111 935,93/167 618,09). 
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратам (частина друга статті 137 ЦПК України). 
Позивач просить відшкодувати 7200,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Суд перевірив і встановив, що розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 7200,00 грн визначено згідно з умовами договору про надання правничої допомоги № 1/04 від 01.04.2024, укладеного між Позивачем та Адвокатським об`єднанням "АЛЬЯНС ДЛС". 
На підтвердження понесених витрат та повноважень представника Позивач надав Суду такі докази: додатки 1-3 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 1/04 від 01.04.2024; акт прийому передачі послуг з правничої допомоги № 6 від 09.01.2026. Згідно з цього акту проведення юридичного та фінансового аналізу 1 Боржника - 1 200,00 грн, складання, підписання та подання до суду позовної заяви - 6000,00 грн; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП № 3332 від 25.04.2017; ордер № 1310920 від 19.08.2024.
Отже, розмір витрат на правничу допомогу адвоката підтверджений документально та визначений на підставі відповідних доказів (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).
Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не може вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21.
Відповідачка не заперечувала проти обсягу, складових, розміру правничої допомоги. Також вона не заявляла клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу.
З огляду на часткове задоволення позову, витрати на професійну правничу допомогу, обґрунтований розмір яких Суд визначив у сумі 7 200,00 грн, також підлягають відшкодуванню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 4 808,14 грн (7 200,00 х 111 935,93 / 167 618,09).
Керуючись статтями 4, 13, 19, 76-81, 141, 263-265 ЦПК України, Суд
УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" заборгованість у розмірі 111 935,93 грн, судовий збір у розмірі 1 777,96 грн та витрати на правничу допомогу у розмірі 4 808,14 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Позивач (стягувач) Товариство з обмеженою відповідальністю "САНФОРД КАПІТАЛ" (ЄДРПОУ 43575686, адреса: 49005, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, вул. Сімферопольська, будинок 21, 5-й поверх, приміщення 68, 69). 
Відповідач (боржник) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ).
Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (частини четверта та п`ята статті 268 ЦПК України) - 5 травня 2026 року.
Суддя Інна КОВАЛЕНКО