Справа № 474/949/25
Провадження № 2/474/136/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27.05.26р. с-ще Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Сокола Ф.Г.
за участю секретаря судового засідання Тодосьєвої А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

22.09.2025р. Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідачка), в якому просить стягнути з відповідачки на свою користь заборгованість за договором позики № 7939540425 від 25.04.2025р. в розмірі 36 240 грн. 00 коп., з яких: 8 000 грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 11 040 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками; 16 000 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею; 12 000 грн. 00 коп. - заборгованість за комісією за надання кредиту.
Позов обґрунтований тим, що 25.04.2025р. між ТОВ “ІННОВА ФІНАНС” та відповідачкою був укладений електронний Договір № 7939540425 про надання грошових коштів у позику, підписаний відповідачкою електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора, що був направлений на фінансовий номер телефону позичальниці 380675989026.
За умовами договору кредит надається у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника за реквізитами платіжної картки наданими ним під час укладення договору. Розмір кредиту 8 000 грн. 00 коп. Мета кредиту - споживчі потреби, строк кредиту - 360 днів, дата надання кредиту 25.04.2025р. або наступний за ним день. Стандартна процентна ставка: 1% в день, яка застосовується в межах строку кредиту вказаного у п. 2.5 договору; 0,87% застосовується за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку його дії чи до дня фактичного повернення всієї суми кредиту.
Позивач виконав свої зобов`язання за договором, надавши визначену у ньому суму кредиту відповідачці.
Відповідачка свої зобов`язання всупереч умовам договору та ст.ст. 525, 526, 530, 536, 610, 612 ЦК України належним чином не виконувала, суму позики не повернула, проценти не сплатила, а тому за нею рахується заборгованість станом на 19.09.2025р.: 8 000 грн. 00 коп. - тіло кредиту; 11 040 грн. - проценти (8 000*1%*138); 1 200 грн - комісія за надання кредиту; 16 000 грн. 00 коп. - сукупна сума пені за порушення зобов`язань.
Також у позовній заяві позивач послався на те, що витрати на правову допомогу становлять 5 000 грн., докази про що будуть подані до суду у порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України.
13.02.2026р. відповідачка ОСОБА_1 подала Відзив на позов, у якому просила позов задовольнити частково та стягнути з неї на користь позивача заборгованість в розмірі тіла кредиту 8 000 грн. 00 коп., а в задоволенні інших вимог - відмовити. Не відмовляється від виконання взятих на себе зобов`язань за кредитними договорами щодо повернення суми кредитної заборгованості, однак сума нарахованих відсотків та штрафних санкцій є очевидно непропорційною до суми зобов`язання. Вказує, що встановлення сторонами договору відсотків, пені та комісій, що в результаті становить 28 240 грн. 00 коп. є несправедливими у розумінні ст. 18 Закону України “Про захист прав споживачів”, суперечить принципам розумності, добросовісності та є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника, оскільки встановлює непропорційно велику суму компенсації (понад 50% вартості продукції), адже тіло кредиту 8 000 грн. 
У відзиві відповідачка також послалася на п. 15 ст. 14 Закону “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” згідно з якою військовослужбовці які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією російської федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля. 
Відповідачка вказує, що є дружиною військовослужбовця який проходить службу під час дії особливого періоду, бере участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, а тому має право на пільги визначені п.15 ст. 14 вказаної статті названого Закону України, зокрема і на списання штрафних санкцій, пені та відсотків по кредиту.
Представник позивача Андрущенко М.В. у судові засідання 25.11.2025р., 27.05.2026р. не з`явився, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлений про час, дату і місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток про виклик у судові засідання з прикріпленими до них файлами товариству та представнику в їх електронні кабінети. Водночас у позовній заяві представник позивача просив проводити розгляд справи у відсутність представника позивача.
Відповідачка у судові засідання 25.11.2025р., 27.05.2026р. не з`явилася, хоча належним чином в порядку, визначеному ст.ст. 128-130 ЦПК України, повідомлена про час, дату і місце судового розгляду. Водночас у заяві від 02.03.2026р. просила розглянути справу у її відсутність, прийняти рішення згідно закону.
Судове засідання призначене на 28.01.2026р. не відбулося в зв`язку з відсутністю електроенергії (графік відключень) по Врадіївському районному суді, з 08 год. 00 хв. до 10 год. 40 хв., про що комісією Врадіївського районного суду складено 28.01.2026р. акт № 26.
Судове засідання призначене на 13.03.2026р. не відбулося в зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, про що в матеріалах справи наявна довідка № 04-30/187/2026 від 16.03.2026р.
З огляду на приписи ст.ст. 211 та 223 ЦПК України, суд визнав за можливе розглянути справу по суті без участі сторін за наявними у справі доказами.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.
У Анкеті клієнта (витяг з ІТС) міститься інформація щодо клієнта ОСОБА_1 , його персональні дані, та інформація щодо бажаного кредиту - сума 25 000 грн., сума наданого кредиту 8 000 грн., номер банківського рахунку НОМЕР_1 .
Одноразовий ідентифікатор “1772” для підписання договору направлений відповідачці ОСОБА_1 25.04.2025р. о 00:43 год. на номер телефону НОМЕР_2 .
25.04.2025р. між ТОВ “ІННОВА ФІНАНС” і ОСОБА_1 було укладено договір № 7939540425 про надання грошових коштів у кредит (далі - договір № 7939540425). Укладення договору здійснювалося сторонами за допомогою інформаційно-телекомунікаційної системи товариства, доступ до якої забезпечується споживачу через Веб-сайт. Ідентифікація позичальника здійснюється при вході його в особистий кабінет в порядку передбаченому договором та/або законом України “Про електронну комерцію”, в тому числі шляхом перевірки товариством правильності введення коду, направленого товариством на номер мобільного телефону позичальника вказаний ним при вході. Договір підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором “17729”. Електронний платіжний засіб позичальника НОМЕР_1 (п. 2.1 розд. 2 та розд.11 договору № 7939540425).
На умовах встановлених договором № 7939540425 (п.п. 2.2-2.5 розд. 2) товариство надає позичальнику кредит у гривні, а останній зобов`язується одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісію. Сума кредиту - 8 000 грн. 00 коп. Строк кредиту 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів - кожні 30 днів. Детальні терміни повернення кредиту, сплати комісії та процентів, визначені у Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для позичальника та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що є додатком № 1 до договору. 
Тип процентної ставки - фіксована. Стандартна процентна ставка в день застосовується в межах строку кредиту вказаного у п. 2.5. договору: - 1% в день, яка застосовується протягом перших 180 днів з дати укладення договору; - 0,87% - застосовується за кожен день користування кредитом, починаючи з 181 календарного дня з дати укладення договору і до закінчення строку його дії чи до дня фактичного повернення всієї суми кредиту (п.п. 2.6-2.6.1 розд. 2 договору № 7939540425). 
Комісія за надання кредиту - 15% від суми наданого кредиту та нараховується на суму виданого за договором кредиту у день надання кредиту (п. 2.7 розд. 2 договору № 7939540425).
Орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 3195,29% річних. (п.п. 2.9-2.9.1 розд. 2 договору № 7939540425).
Орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору за стандартною процентною ставкою - 36 128 грн. 00 коп. (п.п. 2.10-2.10.1 розд. 2 договору № 7939540425).
Загальні витрати за кредитом на дату укладення договору: за стандартною процентною ставкою - 28 128 грн. 00 коп. (п.п. 2.11.2-2.11.2.1 розд. 2 договору № 7939540425).
Денна процентна ставка на дату укладення договору складає: за стандартною ставкою 0,98% (п.п. 2.11.3-2.11.3.1 розд. 2 договору № 7939540425).
Обчислення орієнтовної реальної річної ставки, денної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту базується на припущенні, що договір залишається дійсним протягом погодженого строку та, що товариство і позичальник, виконають свої обов`язки на умовах та в строки, визначені договором (п. 2.12 розд. 2 договору № 7939540425).
Кошти кредиту надаються товариством у безготівковій формі шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника, включаючи реквізити платіжної картки № НОМЕР_1 . Дата надання кредиту 25.04.2025р., або наступний за ним календарний день (п.п. 3.1-3.2 розд. 3 договору № 7939540425).
Нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом протягом строку кредиту, виходячи із фактичної кількості днів у місяці та році, за методом факт/факт. До періоду розрахунку процентів включається день надання та день фактичного повернення кредиту, але не включається перша дата сплати процентів вказана у Графіку платежів (п.п. 4.1-4.2 розд. 4 договору № 7939540425).
Товариство має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту строк сплати якого ще не настав у повному обсязі у випадку передбаченому п. 6.4 договору (затримання сплати частини кредиту/комісії за надання кредиту, процентів, щонайменше на 1 календарний місяць). Вимога надсилається в особистий кабінет позичальника, або на електронну адресу, або шляхом смс-повідомлення на номер телефону, та в інший спосіб визначений у п. 6.4 договору (п.п. 5.1.11 розд. 5, 6.4 розд. 6 договору № 7939540425).
У п. 6.1 розд. 6 договору № 7939540425 сторони домовилися, що повернення кредиту, сплата комісій, процентів, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення здійснюватиметься згідно Графіка платежів.
Розділом 7 договору № 7939540425 передбачена відповідальність сторін за порушення умов договору, тобто його невиконання або неналежне виконання. Зокрема, у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником зобов`язань зі сплати платежів визначених у Графіку платежів, з наступного календарного дня, позичальник зобов`язаний сплатити товариству штраф у розмірі 28% від суми простроченого платежу (частини суми кредиту, визначеної Графіком платежів, та нарахованих процентів) за кожен факт такого прострочення. Також товариство має право за порушення позичальником строків повернення кредиту/прострочення сплати процентів у строки визначені договором - стягнути пеню за кожен день прострочення у розмірі подвійної облікової ставки НБ України, що діяла у період прострочення, але не більше 15% від суми простроченого платежу.
Порядок внесення змін і доповнень до кредитного договору оформлюється шляхом підписання сторонами додаткових договорів (угод) (розділ 8 договору № 7939540425). 
Підписуючи договір позичальник підтвердив, що перед укладенням договору йому була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація вказана у ст. 9 Закону України “Про споживче кредитування”, ст. 7 Закону України “Про фінансові послуги та фінансові компанії” розміщена на веб-сайті, тощо (п. 10.9 розд. 10 договору № 6358791224).
Додатком № 1 до договору № 7939540425 є Графік платежів, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором 1772, який містить дати видачі кредиту/дати платежів починаючи з 25.04.2025р. до 20.04.2026р., чисту суму кредиту/суму платежу за розрахунковий період, всього - 36 128 грн., з них 8 000 тіло кредиту, 26 928 грн. - проценти, 1 200 грн. - комісія за надання кредиту. Реальна річна процентна ставка 3195,29%, загальна вартість кредиту 36 128 грн. При цьому у ньому ж зазначено про необхідність сплати заборгованості за тілом кредиту - в останній день строку кредитування 20.04.2026р. одним платежем 8 000 грн.
Відповідно до Договору № 160523/1 про надання послуг з приймання та переказу платежів від 16.05.2023р. укладеного між ТОВ “ФК “Контрактовий Дім” та позивачем, а також довідки ТОВ ФК “Контрактовий ДІМ” № 7/15195 від 10.09.2025р. підтверджено перерахування 25.04.2025р. о 0:45 год. коштів у сумі 8 000 грн на картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 від платника ТОВ “Іннова Фінанс”.
Обставини перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 підтверджується довідкою АТ КБ “ПриватБанк” № 20.1.0.0.0/7-250925/28304-БТ від 01.10.2025р. з випискою по рахунку, наданими на ухвалу суду, згідно яких ОСОБА_1 у банку емітовано карту № НОМЕР_1 на яку 25.04.2025р. було зараховано кошти в сумі 8 000 грн.
Згідно з розрахунком позивача за договором виконаного станом на 10.09.2025р. вбачається, що за період з 25.04.2025р. до 10.09.2025р. (перші 138 днів кредитування) проценти нараховувалися за стандартною процентною ставкою 1% в день, та розмір заборгованості за ними на кінець періоду склав 11 040 грн. Також за відповідачкою, на кінець періоду значиться заборгованість за тілом кредиту 8 000 грн., комісією за надання кредиту 1 200 грн. та за пенею у розмірі 16 000 грн. (нарахована з 26.05.2025р. 02.07.2025р.). Платежі на погашення боргу не вчинялися. 
14.10.2023р. Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 з 20.03.2022р. на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” призваний до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період, про що відповідачкою надано Військовий квиток НОМЕР_3 . За останніми записами у військовому квитку за період, що стосується часу виникнення кредитних правовідносин, ОСОБА_2 проходив службу у військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 . Звільнений - 11.02.2026р. Також останньому 06.11.2024р. видано посвідчення учасника бойових дій.
Встановивши вказані обставини, суд вважає, що зі сторони відповідача порушені вимоги чинного законодавства, що регулює кредитні правовідносини.
За правилом ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. 
Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (в тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Загальні правила щодо форми договору визначені ст. 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлена письмова форма, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.
Згідно з ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч. 1 ст. 1049 та ст. 1050 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України “Про електронну комерцію” № 675-VIII від 03.09.2015р. (далі - Закон № 675-VIII).
У п.п. 5, 6, 7, 12 ст. 3 Закону № 675-VIII зазначено, електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі “логін-пароль”, або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом; електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Відповідно до ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту. Якщо покупець (споживач, замовник) укладає електронний договір шляхом розміщення замовлення за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, продавець (виконавець, постачальник) зобов`язаний оперативно підтвердити отримання такого замовлення. Замовлення або підтвердження розміщення замовлення вважається отриманим у момент, коли сторона електронного договору отримала доступ до нього.
У разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону № 675-VIII електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 Закону № 675-VIII в редакції на час виникнення спірних правовідносин,- визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису електронного цифрового підпису, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд у постанові від 7 жовтня 2020 року під час розгляду справи №127/33824/19 зауважив, що без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір не був би укладений.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 9 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 14 червня 2022 року у справі №757/40395/20.
Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
У постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19) Велика Палата Верховного Суду вказала, що “принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс”.
Отже, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог - на відповідача.
Відповідно до ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачка доказів, які б заперечували факт укладення кредитного договору з ТОВ “Іннова Фінанс” та обставини перерахування їй кредитних коштів у погодженій у договорі сумі, не надала, як і доказів повернення кредитору отриманих у кредит коштів. 
Вона ж, у відзиві на позовну заяву, факт отримання таких та розмір заборгованості за тілом кредиту не заперечувала. 
За такого, суд вважає доведеними обставини укладення між відповідачкою та позивачем договору про надання грошових коштів у кредит в електронній формі та перерахування позичальниці кредитних коштів згідно його умов, та погодження сторонами у договорі умов та порядку сплати комісії, пені, а також процентів за стандартною процентною ставкою 1% в день, в перші 180 календарних днів з дати укладення договору, в межах строку кредиту (360 днів).
Розмір заявлених до стягнення комісії за надання кредиту, пені та відсотків, дата, станом на яку вони розраховані, узгоджуються з умовами кредитного договору та з Графіком платежів.
Щодо розміру заборгованості яку слід стягнути з відповідачки, то слід зазначити наступне:
14.10.2023р. Врадіївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Первомайському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_4 .
ОСОБА_2 з 20.03.2022р. на підставі Указу Президента України від 24.02.2022р. № 69/2022 “Про загальну мобілізацію” призваний до Збройних Сил України на військову службу під час мобілізації на особливий період, про що відповідачкою надано Військовий квиток НОМЕР_3 . За останніми записами у військовому квитку за період, що стосується часу виникнення кредитних правовідносин, ОСОБА_2 проходив службу у військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_5 . Звільнений - 11.02.2026р. Також останньому 06.11.2024р. видано посвідчення учасника бойових дій.
У ст.ст. 1 та 1-2 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) закріплені гарантії соціального і правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, за якими військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно зі ст. 3 цього Закону його дія поширюється на: 1) військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення, державних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, розвідувального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (далі - військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів), які проходять військову службу на території України, і військовослужбовців зазначених вище військових формувань, правоохоронних та розвідувальних органів - громадян України, які виконують військовий обов`язок за межами України, у тому числі на території держави-агресора, під час їх безпосередньої участі у здійсненні та/або забезпеченні здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією проти України, а також на членів їх сімей; 2) військовослужбовців, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти; 3) військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей; 4) членів добровольчих формувань територіальних громад під час їх участі у заходах підготовки добровольчих формувань територіальних громад, а також виконання ними завдань територіальної оборони України.
Згідно з п. 15 ст. 14 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-ХІІ (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля, а також крім кредитних договорів щодо придбання та встановлення фотоелектричних модулів та/або вітрових електроустановок разом із гібридними інверторами та установками зберігання енергії, проценти за якими можуть бути погашені чи компенсовані за рахунок третіх осіб або держави.
У постанові Верховного Суду від 15.07.2020р. у справі № 199/3051/14 викладено правовий висновок про перелік необхідних документів доведеності статусу особи, яка має право на пільги, визначені п. 15 ч. 3 ст. 14 Закону України “Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей”, який полягає у тому, що для звільнення від нарахування штрафів, пені та відсотків за користування кредитом мобілізовані позичальники повинні надати банку перелік документів, встановлений листом Міністерства оборони України від 21 серпня 2014 року № 322/2/7142. Такими документами є: військовий квиток, в якому у відповідних розділах здійснюються службові відмітки, або довідка про призов військовозобов`язаного на військову службу, видана військовим комісаріатом або військовою частиною, а для резервістів - витяг із наказу або довідка про зарахування до списків військової частини, які видаються військовою частиною. На вказані пільги мають право лише мобілізовані позичальники.
Отже відповідачка, як дружина військовослужбовця, який був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, - під час особливого періоду звільнена від сплати процентів за користування кредитом, штрафних санкцій та пені.
Слід також зазначити, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 “Про введення воєнного стану в Україні”, затвердженим Законом № 2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. На час розгляду справи в суді строк дії воєнного стану в країні триває.
Тобто, на час дії воєнного стану позичальник звільняється від відповідальності, визначеної ст. 625 ЦК України, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
За такого, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачки заборгованості за кредитним договором № 7939540425, а саме: 11 040 грн. - за процентами, 16 000 грн. - за пенею задоволенню не підлягають.
Тож з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту у розмірі 8 000 грн. (враховуючи, що станом на день ухвалення рішення, 27.05.2026р., строк платежу за тілом кредиту настав - 20.04.2026р.), та за комісією за надання кредиту у розмірі 1 200 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 422 грн. 40 коп., понесені позивачем при подачі позову до суду, підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 615 грн. 05 коп. (25,39%).
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-89, 141, 258-268, 273, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” заборгованість за договором надання грошових коштів у кредит № 7939540425 від 25.04.2025р., станом на 19.09.2025р., в сумі 9 200 (дев`ять тисяч двісті) грн. 00 коп., з них: 8 000 (вісім тисяч) грн. 00 коп. - заборгованість за тілом кредиту; 1 200 (одна тисяча двісті) грн. 00 коп. - заборгованість за комісією за надання кредиту. 
Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” заборгованості за договором надання грошових коштів у кредит № 7939540425 від 25.04.2025р., станом на 19.09.2025р., в сумі 27 040 (двадцять сім тисяч сорок) грн. 00 коп., з яких: 11 040 (одинадцять тисяч сорок) грн. 00 коп. - заборгованість за процентами; 16 000 (шістнадцять тисяч) - заборгованість за пенею.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” судовий збір в сумі 615 (шістсот п`ятнадцять) грн. 05 коп.
Судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1 807 (одна тисяча вісімсот сім) грн. 35 коп. покладаються на позивача Товариство з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС”.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Врадіївський районний суд Миколаївської області.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю “ІННОВА ФІНАНС” (код ЄДРПОУ 44127243, адреса: 04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 10, поверх 2, офіс 5).
Відповідачка: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення складений та підписаний “05” червня 2026 року.

Суддя Ф.Г. Сокол