Справа № 523/14971/25
Провадження №2/523/351/26

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)
"12" травня 2026 р. Пересипський районний суд міста Одеси в складі
головуючого судді - Сувертак І.В. 
при секретарі - Мельніченко Г. О. 
розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду № 5 в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом 
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа: регіональна універсальна біржа «Александр-Н» (адреса місцезнаходження: 65079, м. Одеса, Куликово Поле, буд. 1) про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

Установив:

Позивачі звернулись до суду з позовною заявою та просили визнати дійсним договір № Н/99-02057 купівлі-продажу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34.8 кв.м, корисною площею 34.8 кв.м, жилою площею 16,4 кв.м, укладений 17 грудня 1999 р. на Регіональній Універсальній Біржі “Александр-Н” між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 як продавцями, і ОСОБА_7 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як покупцями.
Позов мотивується тим, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-02057 від 17 грудня 1999 р. члени Регіональної Універсальної Біржи “Александр-Н” ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_8 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , купили квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34.8 кв.м, корисною площею 34.8 кв.м, жилою площею 16,4 кв.м в рівних частках.
Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Регіональній Універсальній Біржі “Александр-Н” 17 грудня 1999 р. за № Н/99-02057.
Текст договору складений російською мовою.
Квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 28.02.1996 р. під № 9-2116, зареєстрованого Одеським МБТІ м.Одеси 04.04.1996 р. під № 410 стор.88 кн 164 пр.
Під час укладення договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Позивачі передали продавцям обумовлену суму грошей у розмірі 5220 грн., а відповідачі в свою чергу передали позивачам документи на квартиру, ключи та звільнили квартиру.
Дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволеній чинним законодавством України в 1999 році, позивачі в рівних частках придбали квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачам, виїхали з житлового приміщення та знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Після укладення договору позивачі вселилися в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , і користуються нею до теперішнього часу.
18.01.2000 р. зазначена квартира була зареєстрована на праві приватної власності за позивачами, ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , в ОМБТІ кн 284 пр 149 р 410.
З 1999 р. по теперішній час, тобто 25 років, позивачі проживають в зазначеній квартирі, займаються благоустроєм житла, несуть витрати по його утриманню і сплаті комунальних послуг.
Місце проживання позивачів зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується штампами в їх паспортах громадян України.
В липні 2025 р. у позивачів виникла необхідність перезаключити договір на водопостачання. Для цього необхідно надати довідку ЦНАП про зареєстрованих осіб. У ЦНАП позивачам пояснили, що необхідно в судовому порядку визнати договір дійсним.
Позивачі дізналися, що не можуть в повній мірі розпоряджатися своєю власністю у вигляді вищевказаної квартири, оскільки договір купівлі-продажу нерухомого майна, укладений на біржі, не був посвідчений нотаріально, що на сьогодняшній день вимагає законодавство України.
Таким чином, єдиним способом захисту мого права власності є визнання договору дійсним у судовому порядку.
Ухвалою Пересипського районного суду м. Одеси від 29 липня 2025 року відкрито спрощене позовне провадження у вказаній цивільній справі. Роз`яснено відповідачам, що у випадку ненадання відзиву у встановлений строк без поважних причин, суд згідно вимог ч.8 ст. 178 та ч.2 ст. 191 ЦПК України розглядатиме справу за наявними матеріалами. (а.с. 24,25).
Позивачами подано заяви про підтримання позовних вимог, позивачі не заперечували проти винесення судом заочного рішення та розгляду справи за їх відсутності. (а.с. 32, 63).
Відповідачі у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись у встановленому законом порядку. Відзив на адресу суду не надали, що відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Також відповідачі про розгляд справи повідомлялись на офіційному веб-сайті суду.
Третя особа також в судове засідання не прибула та клопотань про відкладення розгляду справи не надавала. 
Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою сторони позивачів. (а.с. 32, 63).
Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що за договором купівлі-продажу нерухомого майна № Н/99-02057 від 17 грудня 1999 р. члени Регіональної Універсальної Біржи “Александр-Н” ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 продали, а ОСОБА_8 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , купили квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34.8 кв.м, корисною площею 34.8 кв.м, жилою площею 16,4 кв.м в рівних частках.
Даний договір купівлі-продажу нерухомого майна був зареєстрований на Регіональній Універсальній Біржі “Александр-Н” 17 грудня 1999 р. за № Н/99-02057.
Текст договору складений російською мовою.
Квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належала продавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства Одеського міськвиконкому 28.02.1996 р. під № 9-2116, зареєстрованого Одеським МБТІ м.Одеси 04.04.1996 р. під № 410 стор.88 кн 164 пр.
Під час укладення договору купівлі-продажу між сторонами було досягнуто згоди і виконані суттєві умови договору. Позивачі передали продавцям обумовлену суму грошей у розмірі 5220 грн., а відповідачі в свою чергу передали позивачам документи на квартиру, ключи та звільнили квартиру.
Дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі-продажу квартири, правочин був реальним і вчиненим у формі, дозволеній чинним законодавством України в 1999 році, позивачі в рівних частках придбали квартиру у свою власність у відповідачів, виконавши взяті на себе зобов`язання за договором купівлі-продажу, а відповідачі в свою чергу виконали зобов`язання по передачі квартири позивачам, виїхали з житлового приміщення та знялись з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Після укладення договору позивачі вселилися в квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , і користуються нею до теперішнього часу.
18.01.2000 р. зазначена квартира була зареєстрована на праві приватної власності за позивачами, ОСОБА_9 , ОСОБА_2 , в ОМБТІ кн 284 пр 149 р 410.
З 1999 р. по теперішній час, тобто 25 років, позивачі проживають в зазначеній квартирі, займаються благоустроєм житла, несуть витрати по його утриманню і сплаті комунальних послуг.
Місце проживання позивачів зареєстроване за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується штампами в їх паспортах громадян України
Враховуючи те, що правовідносини між сторонами виникли під час дії Цивільного кодексу України 1963 року, тому мають регулюватися саме його нормами.
Відповідно до ст. 153 ЦК Української РСР 1963 року, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
Згідно ст. 15 Закону України «Про товарні біржі» № 1957 XII від 10 грудня 1991 року в редакції, яка діяла на час укладення договору купівлі продажу в 1999 році, угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню. Угода вважалась укладеною з моменту її реєстрації на біржі.
Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Судом встановлено, що з підстав недодержання вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину нікчемним є тільки правочини, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому нотаріальному посвідченню. У зв`язку з недодержанням вимог закону про нотаріальне посвідчення правочину договір може бути визнано дійсним лише з підстав, встановлених статтями 218 та 220 ЦК України.
Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядаю справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно був укладений договір купівлі-продажу квартири та всі істотні умови даного договору сторонами були виконані.
При вчиненні правочину дії сторін були спрямовані на встановлення цивільних прав та обов`язків, перехід права власності, всі сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, мали вільне волевиявлення, що відповідало внутрішній волі на досягнення наслідків, а саме купівлі продажу квартири, правочини були реальними і вчинені у формі, дозволенній чинним законодавством України в 1999 році.
При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги правомірні, підтверджені нормами ст. 47 ч.2 ЦК України в редакції 1963 року, що регулювала дані правовідносини на час укладення договору купівлі-продажу і підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожному доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.
У зв`язку з тим, що відповідачі ухиляються від нотаріального посвідчення угоди, і така можливість втрачена, правочин підлягав державній реєстрації і така реєстрація не була проведена, враховуючи неможливість вирішення цього питання в іншому порядку, ніж судовому, суд приходить до висновку про необхідність захисту прав шляхом задоволення позову.
Керуючись ст.ст. 4-7,1-13,17-18,109,131,137,211,223,259, 263-265, 268, 280, 352,354 ЦПК України, ст. 47 ЦК України в редакції 1963 року, суд, 

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 (адреса: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 ), третя особа: регіональна універсальна біржа «Александр-Н» (адреса місцезнаходження: 65079, м. Одеса, Куликово Поле, буд. 1) про визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.
Визнати дійсним договір № Н/99-02057 купівлі-продажу нерухомого майна квартири за адресою: АДРЕСА_3 , загальною площею 34.8 кв.м, корисною площею 34.8 кв.м, жилою площею 16,4 кв.м, укладений 17 грудня 1999 р. на Регіональній Універсальній Біржі “Александр-Н” між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 як продавцями, і ОСОБА_7 , яка діяла від свого імені та від імені та в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як покупцями.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя