Справа № 732/825/26 
Провадження № 2/732/528/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 червня 2026 року м. Городня

Городнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого судді – Бойко А. О.,
у присутності секретаря судового засідання – Пінчук С. М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городня цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до Городнянського районного суду Чернігівської області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати аліменти з 27.05.2026 і до припинення навчання або до досягнення дочкою 23 років.
Позов обґрунтовується тим, що сторони мають спільну повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 продовжує навчання в КЗ «Городнянський ліцей №2» до 15.06.2026, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Оскільки відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дочки не надає, а тому позивачка звертається до суду з цим позовом.
Ухвалою судді від 01 червня 2026 року прийнятий позов до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.
У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином.
До початку розгляду справи по суті, 30.06.2026 позивачка ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності; позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Також у поданій заяві позивачка вказала, що не заперечує щодо заочного розгляду справи (а. с. 14).
Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Клопотання позивачки про розгляд справи без її участі судом задоволено. 
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином за адресою реєстрації його місця проживання згідно із інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру № 2805658 від 28.05.2026: АДРЕСА_1 (а. с. 9). Згідно із відміткою поштового відділення зв`язку поштове відправлення із судовою повісткою про виклик в судове засідання на 30.06.2026 не отримане адресатом, наявна відмітка, що адресат відсутній за вказаною адресою (а. с. 13). 
Від відповідача відзиву на позов не надійшло, про поважні причини неявки суд не повідомлений. Заяв чи клопотань також не надходило.
У тому випадку, якщо зазначено, що «адресат відмовився» чи «адресат відсутній за вказаною адресою», то відповідно до положень пунктів 3, 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України та правової позиції ВП ВС, викладеною у постановах від 09 серпня 2019 року у справі № 906/142/18; від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, КЦС ВС від 21 грудня 2022 року у справі № 757/15603/19 судова повістка вважається врученою в день проставлення у поштовому повідомленні відповідної відмітки, і особа вважається повідомленою.
Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Участь у судових засіданнях є правом особи, яка бере участь у справі і ця особа зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки, що закріплено в статті 43 ЦПК України.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, не подав відзив і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи той факт, що відповідач ОСОБА_2 в розумінні ст. 130 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, не подав заяви про розгляд справи за його відсутності, не подав відзиву на позов, позивачка не заперечує проти проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення, суд приходить до висновку щодо можливості проведення заочного розгляду справи та ухвалення у справі заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, про що постановлена відповідна ухвала від 30.06.2026.
Згідно із ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Оскільки справа слухалась за відсутності всіх учасників справи, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши письмові докази та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши позицію позивачки по суті заявлених ним позовних вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підтверджені доказами, зібраними по справі, виходячи з такого.
Дослідженням свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , що видане повторно, встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 07 листопада 2003 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області, зроблений відповідний актовий запис №123. Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя: « ОСОБА_5 », « ОСОБА_5 » (а. с. 7).
З дослідженого свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 установлено, що ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження – м. Городня Городнянського району Чернігівської області, його батьками зазначені: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 (а. с. 6).
З дослідженої в судовому засіданні довідки Комунального закладу «Городнянський ліцей №2» Городнянської міської ради № 224 від 25.05.2026 убачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , навчається в 11-В класі КЗ «Городнянський ліцей №2», термін закінчення навчання 15.06.2026 (а. с. 3).
Згідно із приписами ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання, що визначено ч. 2 ст. 199 СК України.
Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
ОСОБА_3 на цей час є повнолітньою, вона продовжує навчання, форма навчання денна, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач має змогу таку допомогу надавати, оскільки є працездатним, а тому з відповідача слід стягувати аліменти на користь позивачки.
З урахуванням того, що відповідач відзиву на позов не подав, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивачки аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання (до 15.06.2026).
У п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України зазначено, що рішення суду підлягає негайному виконанню по справам про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.
За змістом ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі – за подання позовів про стягнення аліментів.
Враховуючи те, що позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Керуючись статтями 141, 180-183, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, статтями 12, 13, 76-78, 141, 211, 223, 247, 265, 268, 272, 280-284, 352, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 , на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду – 27 травня 2026 року і до закінчення ОСОБА_3 навчання, а саме до 15 червня 2026 року, однак не довше, ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1331,20 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Направити відповідачу ОСОБА_2 рекомендованим листом з повідомленням копію заочного рішення протягом двох днів з дня його проголошення і роз`яснити, що він має право протягом тридцяти днів з дня його проголошення, подати до суду заяву про перегляд заочного рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд – якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення складене і підписане 30.06.2026.

Інформація про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_3 .

Суддя А. О. Бойко