Справа № 712/5736/26
Провадження № 2/712/3657/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2026 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого- судді - Пироженко В.Д.
за участі секретаря – Каплі А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
У С Т А Н О В И В:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»(адреса: 07406 м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1 Київської області) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 25.10.2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання кредиту № 4102882. У якості підтвердження підписання договору, надання кредиту позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про кредитодавця. Основна сума кредиту, процентні ставки містять посилання на Правила, якими регламентується порядок надання паперових копій електронних документів. Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» розміщені на сайті кредитодавця. Відповідач отримала кредитні кошти в сумі 8 000 гривень.
29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/10-2025.
Згідно даного факторингу відбулося право відступлення права вимоги за кредитним договором № 4102882.
31.10.2025 року між ТОВ ««СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № 4102882 від 25.10.2020 року. 
Відповідач належним чином не виконувала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, відсотків, а тому заборгованість за кредитом становить 49 419,5 грн з яких: заборгованість за кредитом 7 653,60 грн; заборгованість за нарахованими процентами 41 765,90 грн.
Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитом 49 419,50 грн., судові витрати та витрати на правову допомогу. 
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11.05.2026 року відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, представником відповідачки, адвокатом Топором І.О., направлено до суду заяву в якій просили справу розглянути в їх відсутність, позовні вимоги позивача визнають частково, а саме в частині визначеній в додатку № 1 до основного договору де визначено графік платежів за загальними умовами кредитування. 
У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно до ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, суд приходить до наступного.
За змістом п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
За правилами ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямовована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
За правилом ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з пунктами 1, 3, 4 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору, сплата неустойки, відшкодування збитків.
За правилом ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Положеннями ч. 1 ст. 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
У ч. 1 ст. 514, ч. 1 ст. 516 ЦК України зазначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
За правилом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За змістом ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно вимог ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.
Статтею 1078 ЦК України передбачено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
За змістом ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладення кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Так, у приписах ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
За правилом ч. 1 ст. 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт).
За змістом ч.ч. 3, 4, 6, 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону, вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
За змістом ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Судом установлено, що 25.10.2020 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та відповідачкою ОСОБА_1 укладено електронний Договір про надання кредиту № 4102882. У якості підтвердження підписання договору, надання кредиту позичальнику надсилаються кошти та електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про кредитодавця. Основна сума кредиту, процентні ставки містять посилання на Правила, якими регламентується порядок надання паперових копій електронних документів. Правила надання кредиту ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» розміщені на сайті кредитодавця. Відповідач отримала кредитні кошти в сумі 8 000 гривень. Строк дії договору встановлено до 23.05.2021 року.
Пунктом 1.7.3. визначено, що при використанні позичальником загальних умов кредитування процентні ставки складають: в базовий період з 25.10.2020 по 24.11.2020 – 1,70% за один день користування, в спеціальний період з 25.11.2020 до 23.05.2021 року – 3% за один день користування кредитом. Орієнтовна загальна вартість кредиту при використанні загальних умов кредитування складає 12 085,40 грн.
Пунктом 1.6. договору визначено, що розрахунок зобов`язань позичальника із зазначенням строків виконання, умов кредитування, а також дати початку періоду, дати платежу (дата закінчення періоду), загальної суми платежу, основної суми кредиту ( п.2.28 Правил) та процентів користування кредиту, розміру процентної ставки, орієнтовної реальної річної процентної ставки, орієнтовної загальної вартості кредиту визначаються у графіку платежу (п.2.6 Правил), який є Додатком № 1 до цього договору. 
Пунктом 7.12. Договору, визначено, що у якості підтвердження підписання Договору (вчинення електронного правочину), надання кредиту позичальнику надсилаються кошти на електронне повідомлення, в якому зазначається інформація про кредитодавця, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію».
Згідно додатку № 1 до договору № 4102882 від 25.10.2020 року за загальними умовами кредитування, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 12 085,40 грн, з яких тіло кредиту – 8 000 грн., проценти за користування кредитом – 4 085,40 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка за базовою процентною ставкою – 620,50%.
Відповідно договору кредитування строк кредитування становить 7 місяців, тобто до 23.05.2021 року. Кредит надається позичальнику на вирішення інших споживчих цілей (вирішення власних фінансових питань) в безготівковій формі шляхом перерахування на картковий рахунок позичальника. 
29.10.2025 року між ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» та ТОВ «СЕКВОЯ КАПІТАЛ» укладено договір факторингу № 29/10-2025.
Згідно даного факторингу відбулося право відступлення права вимоги за кредитним договором № 4102882.
31.10.2025 року між ТОВ ««СЕКВОЯ КАПІТАЛ» та ТОВ «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС» укладено договір факторингу № ДФ-31102025, відповідно до якого до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором №4102882 від 25.10.2020 року. 
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість та згідно розрахунку, наданого позивачем, заборгованість за кредитом становить 49 419,5 грн з яких: заборгованість за кредитом 7 653,60 грн; заборгованість за нарахованими процентами 41 765,90 грн.
Із матеріалів справи судом установлено, що кредитний договір № 4102882 від 25.10.2020 року підписаний відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором PS4102882, використання якого не можливе без проходження попередньої реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання спірного правочину.
Факт отримання кредитних коштів в сумі 8 000 гривень не заперечується і відповідачкою по справі у зв`язку з цим, суд доходить висновку про доведення позивачем отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів у сумі 8 000 гривень, які в добровільному порядку відповідачкою були повернуті частково, а тому до стягнення з відповідачки підлягає сума тіла кредиту 7 653,60 грн..
Щодо нарахування та стягнення з відповідачки на користь позивача процентів за кредитним договором № 4102882 від 25.10.2020 року у розмірі 41 765,90 грн., суд зазначає наступне.
На підтвердження заборгованості за процентами позивачем суду надано розрахунок заборгованості ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ», який належним доказом нарахованої заборгованості за процентами у розмірі 41 765,90 грн бути не може.
Відповідно до графіку платежів, який є Додатком № 1 до договору № 4102882 від 25.10.2020 року, у якому сторони погодили графік розрахунків за загальними умовами кредитування, орієнтовна загальна вартість кредиту складає 12 085,40 грн, з яких тіло кредиту – 8 000 грн., проценти за користування кредитом – 4 085,40 грн, орієнтовна реальна річна процентна ставка за базовою процентною ставкою – 620,50%.
Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідачки суми відсотків підлягає до часткового задоволення, а саме у розмірі 4 085,40 грн.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч. 1 ст. 513 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України).
Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.
Суд зазначає, що надані копії договорів факторингу, додаткові угоди, витяги з реєстру боржників є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
За змістом ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України закріплено основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Враховуючи, що відповідачка належним чином не виконала обов`язку за договором № 4102882 від 25.10.2020 року, не надала суду жодного доказу на спростування заборгованості за тілом кредиту та процентами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення, а саме стягненню підлягає на користь позивача сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 7 653,60 грн. та проценти у розмірі 4 085,40 грн. відповідно до графіку розрахунків первісного кредитора.
В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за їх необґрунтованістю.
Що стосується відшкодування позивачеві витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн., суд зазначає наступне.
Згідно із ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Згідно зі статтею 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг на виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, підлягають відшкодуванню незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено (постанова Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 (провадження № 12-171гс19).
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надані суду: договір про надання правничої допомоги № 43657029_01 від 02.01.2026 року, додаткову угоду № 4102882.
Проаналізувавши вищедосліджені докази, ураховуючи незначну складність справи та її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, ціну позову, суд вважає, що до стягнення підлягає сума витрат на правничу допомогу пропорційно задоволеним вимогам позивача в сумі 1425.22 грн, що є реальною сумою гонорару адвоката, яка підлягає відшкодуванню відповідачем щодо задоволених вимог позивача.
З відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сума витрат по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам позивача, яка становить 632,42 грн, що відповідає приписам ст. 141 ЦПК України. 
Керуючись ст.ст. 12-13, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України , ст.ст. 526, 625, 1054 ЦК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»(адреса м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1 Київської області, ЄДРПОУ 43657029) заборгованість за кредитним договором № 4102882 від 25.10.2020 року в розмірі 11 739 грн, понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 632,42 грн та 1425,22 грн – витрати на правничу допомогу, а всього 13 796,64 грн. (тринадцять тисяч сімсот дев`яносто шість гривень 64 коп). 
В іншій частині позову позивачу відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.06.2026

Головуючий: 

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОЛВЕНТІС»(адреса м. Бровари, вул. Симона Петлюри, 21/1 Київської області, ЄДРПОУ 43657029). 
Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).