ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1266/26 Справа № 243/11405/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - Соловйова О. О. Суддя у 2-й інстанції - Залізняк Р. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

10 червня 2026 року Кривий Ріг 
10.06.2026р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Залізняк Р.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника Прокопцева С.В., який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026р., якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає в АДРЕСА_1 , військовослужбовця 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік

в с т а н о в и л а :

Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026р.  ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком один рік.

Постанову суду першої інстанції оскаржено захисником Прокопцевим С.В., який в апеляційній скарзі:
- вказує, що на відеозапису не зафіксовано згоди ОСОБА_1 із показниками газоаналізатора, не зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 із актом огляду на стан сп`яніння, і якщо ОСОБА_1 був не згоден із результатом огляду, відсутня фіксація вимоги пройти огляд у закладі охорони здоров`я;
- зазначає, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування, та після його незгоди із результатами огляду його не направили до закладу охорони здоров`я, посвідчення водія не вилучалось;
- вважає, що підпис на роздруківці до алкотестеру не підтверджує згоди ОСОБА_1 із результатами тесту, а тільки засвідчує відповідність показника на екрані;
- зазначає, що відеозапис не є безперервним, тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі; 
- наголошує, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та його огляд мав бути проведений відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП; 
- прохає оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Про дату час та місце ОСОБА_1 та його захисник Прокопцев С.В. повідомлені належним чином до судового засідання не прибули, перешкоди для розгляду апеляційної скарги відповідно до вимог ст. 268 КУпАП відсутні. 
Суд апеляційної інстанції перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку про залишення апеляційної скарги захисника без задоволення за таких підстав.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 02.12.2025р. о 11-16 год. в м. Слов`янськ, перехрестя вул. Героїв Пілотів та вул. Шкільна, водій керував т.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом проводився на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 7510. Результат огляду позитивний 0,98‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Суд першої інстанції в обґрунтування висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП поклав:
- дані протоколу про адміністративне правопорушення серії АБА № 089871 від 02.12.2025 року, складеного уповноваженою посадовою особою у встановленому порядку, зі змісту якого вбачається, що 02.12.2025 року о 11-16 год. в м. Слов`янськ, перехрестя вул. Героїв Пілотів та вул. Шкільна, водій керував т.з. в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом проводився на місці зупинки т.з. за допомогою газоаналізатору Alcotest Drager 7510. Результат огляду позитивний 0,98‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9а ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП;
- результат тестування Drager Alсotest 7510, прилад №ARND-0048. Тест №102, згідно якого, 02.12.2025 року ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння, місткість алкоголю в організмі склала 0,98‰; З результатом ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його підписом;
- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою спеціального технічного приладу Drager Alсotest 7510. Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,98‰. З результатом ОСОБА_1 згоден, що підтверджується його підписом;
- копію свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки газоаналізатор для контролю вмісту алкоголю у видихуваному повітрі «Alсotest 7510 OIML» №ARND-0048 Згідно результатів повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019 Метрологія. Свідоцтво чинне до 01.07.2026р;
- постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА №495710 від 02.12.2025 року, відповідно до якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 1190 грн;
- відеозаписи, які додані до матеріалів справи, відповідно до якого працівниками поліції було зупинено т.з. Mercedes Benz Vito, р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Водій не заперечував факт керування вищезазначеним авто. Причина зупинки – забруднений задній номерний знак. Під час спілкування у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки т.з., на що останній погодився. Було зроблено пробний забір повітря. Надалі ОСОБА_1 продув алкотестер «Драгер». Результат позитивний - 0,98‰. З результатом водій ОСОБА_1 погодився. Крім того, вбачається, що перед складанням протоколу про адміністративне правопорушення водію ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Працівники поліції ознайомили водія зі змістом складеного відносно нього протоколу, заперечень чи клопотання від нього не надходило. Водію ОСОБА_1 також повідомлено, що у зв`язку з керування ним т.з. із забрудненими номерами, то на нього буде винесено постанову. Водію ОСОБА_1 були роз`ясненні його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. Водія ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом складеного, заперечень чи клопотання від нього не надходило. Від керування т.з. водія відсторонено.
При цьому суд першої інстанції дослідив заперечення захисника Прокопцева С.В. щодо фактичних обставини справи, та відкинув їх, як недостовірні, та такі, що не спростовують даних, які містяться в матеріалах адміністративної справи, з урахуванням наявних у справі належних доказів, якими підтверджено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. 

Суд апеляційної інстанції повно та всебічно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставини справи, вирішив їх в точній відповідності із законом, повно та всебічно дослідив та оцінив наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності.

Суд апеляційної інстанції вважає висновки суду першої інстанції правильними, а висновки суду, які покладені в обґрунтування прийнятого рішення щодо визнання винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення такими, що відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд першої інстанції встановив факт руху транспортного засобу під керуванням саме ОСОБА_1 , законність його зупинки – відсутність заднього номерного знаку, що підтверджено відеозаписом, законність висловленої працівником поліції вимоги проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння – наявність ознак алкогольного сп`яніння, які виявлені при спілкуванні з ним, та встановлені за результатом проведеного огляду встановлений стан алкогольного сп`яніння 0,98‰, дослідив відеозапис, на якому зафіксовані вказані події, тим самим суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо, так і у сукупності, та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції із рішенням суду першої інстанції погоджується, та вважає, що доводи, наведені судом першої інстанції в обґрунтування своїх висновків, є правильними. Суд першої інстанції дослідив та оцінив докази у справі, як окремо так і у сукупності, встановивши ознаки складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 та дійшов правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП., таким чином доводи апеляційної скарги захисника, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи,є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги захисника, що на відеозапису не зафіксовано згоди ОСОБА_1 із показниками газоаналізатора, не зафіксовано ознайомлення ОСОБА_1 із актом огляду на стан сп`яніння, і якщо ОСОБА_1 був незгоден із результатом огляду, відсутня фіксація вимоги пройти огляду у закладі охорони здоров`я, є неспроможними, оскільки така незгода ОСОБА_1 , не підтверджена матеріалами справи, жодного заперечення, як в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «пояснення особи», так і у акті огляду на стан сп`яніння не зазначено.

Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 не відстороняли від керування, та після його незгоди із результатами огляду його не направили до закладу охорони здоров`я, посвідчення водія не вилучалось, є також неспроможними, оскільки не впливають на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що підпис на роздруківці до алкотестеру не підтверджує згоди ОСОБА_1 із результатами тесту, а тільки засвідчує відповідність показника на екрані, є також неслушними, оскільки така роздруківка газоаналізатора не передбачає зазначення згоди особи із показником газоаналізатора, а підтверджує стан алкогольного сп`яніння водія та його повідомлення про це. 

Доводи апеляційної скарги захисника, що відеозапис не є безперервним, тому не може бути визнаний належним та допустимим доказом у справі є також неспроможними, оскільки вимоги ст. 266 КУпАП не передбачають необхідності долучення до матеріалів справи безперервного відеозапису, а лише огляду на стан сп`яніння, що в свою чергу дотримано уповноваженою особою. 
Доводи апеляційної скарги захисника, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, та його огляд мав бути проведений відповідно до вимог ст. 266-1 КУпАП, є також неслушними х урахуванням наступного.
Стаття 266 КУпАП регламентує відсторонення осіб від керування транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Стаття 266-1 регламентує огляд військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів, а також військовослужбовців Збройних Сил України на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Таким чином вказані статті КУпАП розмежовують порядок огляду осіб на стан сп`яніння за суб`єктом правопорушення та об`єктивною стороною.
У порядку ст. 266 КУпАП оглядаються водії транспортних засобів при керуванні ними транспортними засобами з ознаками сп`яніння.
У порядку ст. 266-1 КУпАП оглядаються водії, які керують транспортними засобами з ознаками сп`яніння, та при цьому вказані водії є військовозобов`язаними, резервістами під час проходження зборів, а також військовослужбовцями ЗСУ.
Військовослужбовці, при виконанні своїх службових обов`язків, крім іншого, є суб`єктами адміністративного правопорушення за ст. 172-20 КУпАП у разі виявлення у них ознак чи стану сп`яніння, та у вказаному випадку слід розмежовувати поняття суб`єкта правопорушення, а саме першочергово - особа, яка керує транспортним засобом спочатку визначається як водій (загальний суб`єкт), а при умові виконання ним ще й службових обов`язків, пов`язаних із проходженням служби в ЗСУ (керуючи транспортним засобом) – як військовослужбовець (спеціальний суб`єкт).
У другому випадку, на думку суду апеляційної інстанції, є доцільним вирішення питання про притягнення військовослужбовця до адміністративної відповідальності за ст. 172-20 КУпАП, та саме у цьому випадку, при огляді військовослужбовця на стан сп`яніння діють норми ст. 266-1 КУпАП.
При цьому суд апеляційної інстанції вважає, що за наявності існування ознак двох складів адміністративних правопорушень, як за ст. 130 КУпАП, так і за ст. 172-20 КУпАП, такі дії слід фіксувати при спільних діях працівників поліції та служби ВСП для складення протоколів про адміністративні правопорушення за відповідними статтями.

Таким чином доводи апеляційної скарги захисника про скасування оскаржуваної постанови, та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не мають під собою підґрунтя, та не підлягають задоволенню. 

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим судовим рішенням, підстави для його скасування відсутні, а доводи апеляційної скарги захисника не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст. 294 КУпАП 

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу захисника Прокопцева Сергія Вікторовича, який діє в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026р., якою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без задоволення.

Постанову Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.02.2026р., якою ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно після її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя