Справа № 947/16313/26
Провадження № 3/947/1771/26

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

21.05.2026 року Суддя Київського районного суду м. Одеси Войтов Г.В., за участю прокурора Київської окружної прокуратури м. Одеси Зайкова Д.Б., адвоката Македонської І.О., розглянувши об`єднані матеріали за протоколами №№42/2026, 43/2026,44/2026, що надійшли з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.172-6 КУпАП,
ВСТАНОВИВ:
20.04.2026 року до Київського районного суду м. Одеси у провадження до судді з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16313/26, провадження №3/947/1771/26), ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16318/26, провадження №3/947/1773/26), ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16317/26, провадження №3/947/1772/26). 
Постановою Київського районного суд м.Одеси від11 травня 2026 року об`єднано справи про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальностіза ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16313/26, провадження №3/947/1771/26), ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16318/26, провадження №3/947/1773/26), ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (справа 947/16317/26, провадження №3/947/1772/26) в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №947/16313/26, провадження №3/947/1771/26.
Згідно протоколам №42/2026, №43/2026, № 44/2026 ОСОБА_1 , обіймаючи посаду адміністратора територіального сервісного центру №5153( на правах відділу м. Одеса) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення ч.1 ст. 45 Закону України несвоєчасно без поважних причин подав 23.11.2024 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2021 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , припиняючи 20.07.2022 року діяльність на посаді адміністратора територіального сервісного центру №5153( на правах відділу м. Одеса) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення абз. 1 ч.2 ст. 45 Закону України несвоєчасно без поважних причин подав 23.11.2024 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , припиняючи 20.07.2022 року діяльність на посаді адміністратора територіального сервісного центру №5153( на правах відділу м. Одеса) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, будучи суб`єктом декларування відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення абз. 2 ч.2 ст. 45 Закону України несвоєчасно без поважних причин подав 24.11.2024 року шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 172-6 КУпАП.
У судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пам`ятка з ст. 268 КпАП України, роз`яснена, що підтверджується власноручним написом, пояснив, що він обіймав посаду адміністратора територіального сервісного центру №5153( на правах відділу м. Одеса) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, 20.07.2022 року він звільнився, з липня 2022 року він не працював на державній службі, на момент коли він звільнився з державної служби, подання декларацій було припинено через початок війни. В листопаді 2024 року він отримав повідомлення, що він не подав декларації після чого він відразу подав всі три декларації. Стосовно змін в законодавстві його ознайомили вже працівники поліції. В нього не було жодного умислу на порушення законодавства. Підтримав письмове клопотання свого представника про закриття адміністративного провадження.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Македонська І.О. підтримала своє клопотання про закриття адміністративного провадження в зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення передбаченого ст. 38 КУпАП. Пояснила, що 20.07.2022 року ОСОБА_1 звільнився з займаної мої посади, з липня 2022 року не займав посад державного службовця. ОСОБА_1 не подав декларацію за 2021 рік, декларацію при звільненні, декларацію за 2022 рік, так як подача декларацій було призупинено. 22.11.2024 року у поштовому відправлення ОСОБА_1 отримав від Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про факт неподання декларацій від 29.10.2024 року, яким було встановлено, що ОСОБА_1 не подав декларацію за 2022 рік та йому було запропоновано протягом 10 діб з дня отримання повідомлення подати відповідну декларацію. Після отримання повідомлення останній 23.11.2024 та 24.11.2024 року подав декларацію за 2021 рік, декларацію при звільненні, декларацію за 2022 рік. Вважає, що 29.10.2024 року НАЗК було виявлено порушення, тобто уповноваженим органом було відомо про факт скоєння правопорушення задовго до складання протоколу, тобто дата виявлення правопорушення є 29.10.2024 рік.
Прокурор Зайков Д.Б. надав суду мотивований висновок в якому зазначив, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 172-6 КУпАП, просив суд притягнути його до відповідальності, посилаючись на постанову великої палати Верховного суду від 24.01.2021 року. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши письмове клопотання представника ОСОБА_1 – адвоката Македонської І.О., думку прокурора, суд прийшов до наступного висновку.
20.07.2022 року ОСОБА_1 звільнився з займаної посади адміністратора територіального сервісного центру №5153( на правах відділу м. Одеса) регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, з липня 2022 року не займав посад державного службовця. ОСОБА_1 не подав декларацію за 2021 рік, декларацію при звільненні, декларацію за 2022 рік. 
03.03.2022 року прийнято Закон України «Про захист інтересів суб`єктів подання звітності та інших документів у період дії воєнного стану або стану війни» № 2115-IX, відповідно до якого фізичні особи, фізичні особи - підприємці, юридичні особи подають облікові, фінансові, бухгалтерські, розрахункові, аудиторські звіти та будь-які інші документи, подання яких вимагається відповідно до норм чинного законодавства в документальній та/або в електронній формі, протягом трьох місяців після припинення чи скасування воєнного стану або стану війни за весь період неподання звітності чи обов`язку подати документи. 
Національним агентством з питань запобігання корупції 07.03.2022 року видано Роз`яснення № 4 щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю в умовах воєнного стану (подання декларації, повідомлення про суттєві зміни в майновому стані, повідомлення про відкриття валютного рахунка в установі банку-нерезидента, проведення перевірок», опубліковане на офіційному сайті НАЗК за посиланням https://nazk.gov.ua/uk/documents/roz-yasnennya-4-vid-07-03-2022-shhodo zastosuvannya-okremyh-polozhen-zakonu-ukrayiny-pro-zapobigannya-koruptsiyi-stosovno zahodiv-finansovogo-kontrolyu-v-umovah-voyennogo-stanu-podannya-deklaratsiyi-p/? hilite= 
Згідно з п. 1 Роз`яснення НАЗК № 4 від 07.03.2022 року, декларація щорічна (з будь-якою позначкою) за 2021 рік подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня 2021 року включно) та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Декларація при звільненні, якщо звільнення відбулось під час дії воєнного стану, подається у період з 00 годин 00 хвилин дня, наступного за днем припинення чи скасування воєнного стану, до 00 годин 00 хвилин відповідного числа третього місяця від такого дня. Така декларація подається за період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду, яким є останній день здійснення діяльності, яка передбачає обов`язок подання декларації, перебування на посаді, яка зумовлює здійснення такої діяльності. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру, крім декларації кандидата на посаду (абз. 2 п.п. 2 п. 2 розд. ІІ Порядку № 449/21)
22.11.2024 року у поштовом у відправлення ОСОБА_1 отримав від Національного агентства з питань запобігання корупції повідомлення про факт неподання декларацій від 29.10.2024 року, яким було встановлено, що ОСОБА_1 не подав декларацію за 2022 рік та йому було запропоновано протягом 10 діб з дня отримання повідомлення подати відповідну декларацію. Після отримання повідомлення останній 23.11.2024 та 24.11.2024 року подав декларацію за 2021 рік, декларацію при звільненні, декларацію за 2022 рік. 29.10.2024 року НАЗК було виявлено порушення, тобто уповноваженим органом було відомо про факт скоєння правопорушення задовго до складання протоколу, тобто дата виявлення правопорушення є 29.10.2024 рік.
Крім того, датою несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування, є наступний день після завершення кінцевого строку, визначеного Законом України № 3384-IX, тобто 01.02.2024 року, а не дата фактичного подання таких декларацій (23.11.2024 року та 24.11.2024 року). 
Згідно зі ст.1 КУпАП правопорушення , завданням Кодексу України про адміністративні є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. 
Як зазначено у ч. 1, 2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку зі вчиненням адміністративного правопорушення інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. 
Відповідно до ст.9 КУпАП правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. 
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом , запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.
Визначення на законодавчому рівні у ст.38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язане з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу. Слід зазначити, що встановлення законодавцем строку давності притягнення до відповідальності є важливою гарантією прав особи, що випливає з принципу правової визначеності, який є елементом принципу верховенства права. У зв`язку з цим тлумачення положень частини другої ст.38 КУпАП не може носити довільного характеру та розумітися суто формально. 
Відповідно до ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.
Виходячи з положень ст. 247 п.7 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП підлягає закриттю з наступних підстав. 
В узагальненому науково-консультативному висновку Науково-консультативна рада зазначила, що пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративне правопорушення.
Науково-консультативна рада дійшла висновку, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями.
Прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчать про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є визначення вини.
У відповідності до узагальненого науково-консультативного висновку Науково - консультативна рада при Вищому Адіміністративному суді України, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.
Апеляційний суд, враховує практику Євпропейського Суду з прав людини ( пункт 137 Рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява №21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігати будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від сусідів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.
Згідно п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбаченні статтею 38 КУпАП. 
Таким чином, зважаючи на те, що строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності збіг провадження по справі підлягає закриттю. 
Керуючись ст. ст. 38, 221, 247, 268, 283, 284 КУпАП, суддя 

ПОСТАНОВИВ: 
Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП закрити з підстав, викладених у мотивувальній частині постанови. 
Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення. 

Суддя         Г. В. Войтов