ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА 

справа № 753/5429/26
провадження № 3/753/1996/26

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2026 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Заруба П.І., за участю захисника Клочкової А.О., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:
28 лютого 2026 о 05-й годині 33 хвилині в м. Києві, шосе Бориспільське КП-503 ОСОБА_1 був зупинений на блокпосту КП-503 за порушення ПДР та керував транспортним засобом «Мітсубіші» д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки, зі згоди водія, за допомогою алкотестеру «Drager 6820», прилад ARHK-0540, тест 5917, результат огляду позитивний 2,51 проміле, чим порушив п. 2.9а ПДР України.
Таким чином  ОСОБА_1  вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні захисник Клочкова А.О. просила закрити адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за відсутністю складу правопорушення. Вказала, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням вимог КУпАП, оскільки ОСОБА_1 є військовослужбовцем і є не є суб`єктом адміністратвиного правопорушення ч. 1 ст. 130 КУпАП. На момент зупинки він виконував обов`язки по службі, що підтверджується посвідченням про відрядження від 25.02.2026. При його зупинці працівники поліції мали викликати військову службу правопорядку, яка може визначати стан алкогольного сп`яніння військовослужбовців та в разі його встановлення складати протокол за ст. 172-20 КУпАП. Крім того, після проходження ОСОБА_1 огляду на приладі Драгер працівники поліції примусили його підписати акт, що він згоден з результатами огляду. Хоча працівники поліції не переконались, що ОСОБА_1 згоден з результатами. Працівники поліцїі не запропонували ОСОБА_1 поїхати до лікаря нарколога, у зв`язку з його незгодою з результатом огляду. Крім того вказала, що у разі визнання винуватим ОСОБА_1 просила призначити йому стягнення з застосуванням ст. 69 КК України без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Суд, вислухавши думку захисника, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи та відеозапис з нагрудної камери, надаючи оцінку зібраним доказам у їх сукупності, прийшов до наступного висновку.
Згідно з вимогами ст. 278, 280 КУпАП, суд першої інстанції при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення має вирішити питання про правильність складення протоколу та інших матеріалів справи, чи є необхідність у витребуванні додаткових матеріалів, а при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
З переглянутого відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського вбачається, що автомобіль ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на блок посту за порушення ПДР України. При спілкуванні з ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. У зв`язку з чим працівник поліцїі запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на місці. ОСОБА_1 не висловлював свої відмови від проходження огляду, а просто взяв прилад Драгер та пройшов огляд. Результат огляду був 2,51 проміле. Після працівник поліції запитав чи згоден ОСОБА_1 з результатами. ОСОБА_1 не відповідав, після чого запитав чи на місці можна вирішити питання (13 хвилина 15 секунда). ОСОБА_2 було роз`яснено, що за дачу неправомірної вигоди передбачена кримінальна відповідальність. В подальшому працівник поліції почав складати протокол про адміністративне правопорушення. Коли інспектор патрульної поліції надав ОСОБА_2 акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, останній не висловлював свою незгоду, підписав його. Та при цьому просто намагався уникнути складання протоколу.
Вказаний відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчинених правопорушень, відновити послідовність подій та надати оцінку діям осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вказаний відеозапис отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівником поліції за допомогою наявних в нього технічних засобів, тому є належними та допустимими доказами вчинення адміністративних правопорушень.
Крім того, даний відеозапис повністю спростовує всі доводи захисника, що ОСОБА_1 примусили підписати акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки на відео чітко вбачається, що підписував він його добровільно. 
Позиція захисника, що ОСОБА_1 під час складання адміністратвиного протоколу виконував обов`язки військової служби, оскільки є відповідне посвідчення на відрядження і на місце мили бути викликані ВСП, суд не вважає обґрунтованими. Так, відповідно до наданого ж захисником посвідчення про відрядження від 25.02.2026 ОСОБА_1 з 26.02.2026 по 01.03.2026 був відряджений до м. Слов`янськ Донецької області. Але, всупереч даному посвідченню ОСОБА_1 перебував у м. Києві, що виключає виконання ним обов`язків несення військової служби та виклику ВСП на місце події.
Щодо посилання захсиника про застосування до ОСОБА_1 аналогії закону та застосування ст. 69 КК України та призначення стягнення без позбавлення права керувати транспортними засобами суд зазначає, що положеннями КУпАП не передбачено можливості накладення адміністративного стягнення нижче від найнижчої межі, визначеної в санкції певної норми. А, відповідно до п. 4 ст. 3 КК України застосування закону про кримінальну відповідальність за аналогією заборонено.
Також, відповідно до вимог розділу п. 1 Х розділу «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Вказані вимоги працівниками поліції були виконані та ОСОБА_1 був відсторонений від керування транспортним засобом, що підтверджується відеозаписом з нагрудної бодікамери поліцейського.
Крім того, вина ОСОБА_1 повністю підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме: протоколі про адміністративне правопорушення серія ЕПР 1 № 602591 (а.с. 1), картці обліку про адміністративне правопорушення (а.с.2), чеком приладу «Драгер» (а.с.4), постановою серія ЕНА № 6737803 про притягнення ОСОБА_1 про притягнення до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП (7).
За таких обставин суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 в порушенні п. 2.9 а ПДР та наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність.
Враховуючи обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 те, що він не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність, вважаю за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 грн. 
На підставі викладеного та керуючись ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,

постановив:
ОСОБА_1  визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 665,60 гривні.
Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.
Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.
За відсутності скарги постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку встановленого на оскарження.

Суддя           П.І. Заруба