Справа № 953/131/26
н/п 2/953/1445/26 

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2026 року м.Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Демченко С.В.,
секретар судового засідання Тюльпа Я.Д.,
учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
01 січня 2026 року представник позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенко О.В., який діє на підставі довіреності, звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101140421 від 17 червня 2021 року у розмірі 85 317,47 грн та судові витрати у розмірі 2422,40 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 17 червня 2021 року ОСОБА_1 уклав з АТ «А-Банк» кредитний договір № АВН0СТ155101140421 щодо надання кредиту в розмірі 50 000 грн, строком на 64 місяці, зі сплатою процентів у розмірі 50,00% щорічно. АТ "А-БАНК" свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі - надав відповідачу кредит у розмірі відповідно до умов Договору. Відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 26 грудня 2025 року має заборгованість у загальному розмірі 85 317,47 грн, з яких: заборгованість за кредитом 45 578,66 грн; заборгованість за відсотками – 39 738,81 грн.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 13 січня 2026 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків 10 днів з дня вручення копії ухвали. У встановлений законом строк позивач усунув недоліки позовної заяви.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
11 березня 2026 року на адресу суду від представника відповідача – адвоката Лисенка А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якій просив поновити строк на подання відзиву, оскільки лише 19 лютого 2026 року він, як представник відповідача, отримав в «Електронному суді» ухвалу про відкриття провадження, проте для формування належної правової позиції, узгодження її із відповідачем, йому знадобилось більше часу, ніж надано судом, враховуючи, що відповідач не перебуває в місті Харків, а також через постійні відключення електроенергії та надмірну завантаженість адвоката. У задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження підписання відповідачем договору позики. Зазначив, що у заяві про надання послуги “Швидка готівка” в розділі реквізити сторін вказано, що: “ ОСОБА_1 17-06-2021 09:16 підтверджено простим електроним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг”. Проте, до матеріалів справи не надано доказів того, що заява про надання послуги “Швидка готівка” підписана саме відповідачем. Тобто, відсутні докази, які свідчать про однозначну ідентифікацію особи підписувача. Також посилався на те, що до матеріалів справи не надано доказів на підтвердження факту укладання між банком та відповідачем договору про використання простого електронного підпису. Посилався на те, що фраза зазначена в договорі: “підтверджено простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 , що ознайомлений з дійсними Умовами і правилами надання банківських послуг” не може означати безумовність підписання договору саме відповідачем. У матеріалах справи відсутній витяг з інформаційної системи суб`єкта електронної комерції (кредитора), який би підтверджував дотримання положень Закону України “Про електронну комерцію”. Надані документи не містять підтвердження підписання кредитного договору відповідачем. У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази щодо надання Банком кредитних коштів відповідачу, на підтвердження чого позивач долучив до матеріалів справи меморіальний ордер від 17.06.2021 № TR.18079913.15241.594, з якого вбачається, що проведено успішну транзакцію у розмірі 50 000,00 грн, призначення платежу: видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101140421 від 17.06.2021. Водночас, в графі «платник» зазначено « ОСОБА_1 », а в графі «отримувач» онлайн кэш-кредит. Цей меморіальний ордер не свідчить про надання відповідачу кредитних коштів у спірних правовідносинах, а навпаки засвідчує обставину перерахування коштів відповідачем на користь позивача у розмірі 50 000 грн. 
Представник позивача АТ «Акцент-Банк» у судове засідання не з`явився, у матеріалах справи міститься клопотання представника позивача АТ «Акцент-Банк» Шкапенка О.В. про розгляд справи без його участі, в якій він вказує, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення судом.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідоимив.
Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Відповідно до ухвали суду від 20 січня 2026 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд за згодою представника позивача розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання адвоката Лисенка А.М. щодо прийняття до розгляду відзиву на позовну заяву не підлягає задоволенню з таких підстав.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20 січня 2026 року по справі відкрито провадження та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
19 лютого 2026 року до суду засобом «Електронний суд» надійшло повідомлення № 105736 від адвоката Лисенка А.М. про те, що він отримав доступ до справи № 953/131/26, провадження № 2/953/1445/26 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП – НОМЕР_2 ) № НОМЕР_3 від 19.02.2026 р., виданого на підставі договору про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги № 1 від 19.02.2026 р., для представництва у судах по справі з єдиним унікальним номером справи 953/131/26.
Проте суд не надавав дозволу та розпорядження щодо доступу до матеріалів справи адвокату Лисенку А.М., оскільки до суду він з такою заявою не звертався.
Вимогами ч. 1 ст. 58 ЦПК України встановлено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Статтею 60 ЦПК України встановлено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Положеннями ч. 1, 4 ст. 62 ЦПК України встановлено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: довіреністю; ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України "Про безоплатну правничу допомогу".
Відзив на позовну заяву надійшов на адресу суду засобом «Електронний суд».
Жодних документів, які б підтверджували повноваження адвоката Лисенка А.М. діяти від імені та в інтересах відповідача Коломійця І.В., зокрема: договору про надання правничої допомоги, ордеру про надання правничої допомоги, суду не надано, що позбавляє можливості пересвідчитись у наявності належних повноважень адвоката.
Отже, відзив на позовну заяву подано та підписано особою, яка не має процесуальної дієздатності здійснювати цивільні процесуальні права та обов`язки в суді від імені відповідача Коломійця І.В.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для прийняття відзиву на позовну заяву.
Суд встановив, що 17 червня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до АТ "А-Банк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву про надання послуги «Швидка готівка» № ABH0CT155101140421, в якій просив надати йому в АТ «А-БАНК» кредит за послугою «Швидка готівка» на умовах: тип кредиту - кредит строковий; сума кредиту- 50 000 грн, строк кредиту - 60 місяців з 17 червня 2021 року по 17 червня 2026 року включно; процентна ставка - 50% на рік; розмір щомісячного платежу – 2306,28 грн; загальна сума до повернення з урахуванням суми кредиту, відсотків та комісій становить – 138378.08 грн.
У п. 12 Заяви вказано, що у випадку порушення клієнтом зобов`язань із погашення заборгованості клієнт сплачує Банку пеню в розмірі 0,07 % (не менше 1 грн) від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожен день відстрочки, при цьому пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 % суми простроченого платежу. 
У п. 20 Заяви вказано, що підписанням цієї заяви позичальник підтверджує та погоджується, що: до укладання цієї угоди ознайомився з актуальними Умовами та правилами надання банківських послуг АТ "А-БАНК", що розміщені за посиланням www.a-bank.com.ua/terms, та до укладання цієї угоди ознайомлений з інформацією, яка розміщується на веб-сайті та доступна за посиланням www.a bank.com.ua , в повному об`ємі у відповідності до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг"; ця Заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Паспортом банківського продукту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту становлять Договір. 
Як вбачається зі змісту заяви, вказана заява підписана відповідачем простим електронним підписом за ідентифікатором НОМЕР_1 .
До матеріалів справи долучена таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки та паспорт споживчого кредиту «Швидка готівка», в якому серед іншого викладені умови кредитування.
Як вбачається з меморіального ордеру № TR.18079913.15241.594 від 17 червня 2021 відповідачу видано кредит згідно договору № ABH0CT155101140421 від 17.06.2021 у розмірі 50 000 гривень.
Зі змісту виписки по кредиту вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами.
З розрахунку заборгованості за кредитним договором № ABH0CT155101140421 вiд 17.06.2021 вбачається, що заборгованість відповідача за кредитним договором складає 85 317,47 грн станом на 26.12.2025, та складається з 39 738,81 грн - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом, 45578,66 грн - загальний залишок заборгованості за процентами.
Оцінюючи наявні у матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов до такого висновку.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до положень ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1ст. 1048 ЦК України).
Приписами ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Згідно з ч. 4 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
За правилами ч. 5 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.
Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них.
Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору.
Положеннями ч. 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За вимогами ст. 626 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 Цивільного кодексу України).
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Отже для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема, щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.
Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.
Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.
Положеннями ст. 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Приписами ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування
Як вбачається з матеріалів справи, 17 червня 2021 року відповідач підписав за допомогою простого електронного підпису за ідентифікатором за номером телефону НОМЕР_1 заяву клієнта № ABH0CT155101140421 щодо надання кредиту за послугою «Швидка готівка», в якій сторонами узгоджено розмір кредиту – 50 000 грн, строк кредиту - 60 місяців та відсотки за користування кредитом - фіксована процентна ставка 50,00 % на рік.
Суд встановив, що номер телефону НОМЕР_1 зазначений у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-банк», підписаній відповідачем 18 листопада 2020 року власноручно. 
Факт перерахування позичальнику кредитних коштів у розмірі 50 000 грн підтверджується меморіальним ордером № TR.18079913.15241.594 від 17 червня 2021 року.
Суд бере до уваги, що у вказаному меморіальному ордері у реквізитах сторін містяться неточності, зокрема платника та отримувача зазначено помилково (зазначено у зворотному порядку). Водночас призначення платежу вказано коректно (видача кредиту згідно договору № ABH0CT155101140421 від 17/06/2021), що дає змогу належним чином ідентифікувати сутність операції.
Стороною позивача також долучено до матеріалів справи виписку по кредиту станом на 25 грудня 2025 рок, з якої вбачається, що у відповідача утворилась заборгованість у загальному розмірі 85317,47 грн.
Відповідно до правової позиції, яка була висловлена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2018 у справі № 161/16891/15 про стягнення заборгованості за кредитним договором (провадження № 61-517св18), банк зобов`язаний доводити отримання позичальником грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір за допомогою первинних документів, оформлених відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». За змістом вказаної норми Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Відповідно до п. 62 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04 липня 2018 року № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписка з рахунку особи, яка відповідає зазначеним вимогам та надана відповідно до вимог закону, є документом, який може бути доказом, і який суду необхідно оцінити відповідно до вимог цивільного процесуального закону при перевірці доводів про реальне виконання кредитного договору.
Аналізуючи викладені обставини у справі, суд дійшов висновку про те, що сторонами погоджено відсоткову ставку за договором шляхом підписання заяви електронними підписами сторін.
Як вбачається з розрахунку заборгованості, який узгоджується з даними виписки по рахунку, нарахування відсотків відбувалося за відсотковою ставкою 50 % річних, тобто за ставкою, погодженою з позичальником.
З огляду на наведене, суд вважає, що кредитний договір між сторонами підписано в електронній формі, він містить умови щодо встановленої відсоткової ставки за користування кредитом, а тому наявні підстави для стягнення з відповідача визначеної у позові суми заборгованості з огляду на доведеність факту узгодження між сторонами усіх істотних умов договору та отримання відповідачем кредитних коштів.
За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Позивач заявив вимогу про відшкодування судового збору в розмірі 2 422,40 грн, сплаченого ним при подачі позову, оскільки позов підлягає задоволенню, суд з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України щодо пропорційності стягнення судового збору вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати в сумі 2 422,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості– задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» заборгованість за кредитним договором № АВН0СТ155101140421 від 17 червня 2021 року у розмірі 85 317 (вісімдесят п`ять тисяч триста сімнадцять) гривень 47 (сорок сім) копійок.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Акцент-Банк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач - Акціонерне товариство «Акцент-Банк», код ЄДРПОУ 14360080, місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Батумська, 11.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складений та підписаний без проголошення 12 травня 2026 року.
Суддя С.В. Демченко