Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

Справа № 173/1938/26
Номер провадження3/173/655/2026

ПОСТАНОВА
іменем України
01 липня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Суддя Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області Челюбєєв Є.В., за участі секретаря Салтикової С.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Шклярука Д.С., розглянувши матеріали, які надійшли від відділення поліції № 3 Кам`янського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
31.05.2026 о 22:00 в с. Бородаївка по вул.. Прибережна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Шкода Октавіа ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нечітке мовлення, нечітка хода). На вимогу пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, або огляду в медичному закладі КЗ Кам`янська міська лікарня водій відмовився від відеозапис на службову бодікамеру, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , у судовому засіданні вину не визнав та пояснив, що 31.05.2026 пізно ввечері знаходився у свого знайомого в с. Боровківка, де вживав алкоголь. Знаходячись на подвір`ї будинку, близько 22:40 прибули працівники поліції, які повідомили, що він нібито керував автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 зазначив, що від проходження огляду відмовився, оскільки на момент прибуття працівників поліції транспортним засобом не керував. Крім того, він пояснив, що алкогольні напої вживав уже після того, як прибув до знайомого. Незважаючи на його пояснення, працівники поліції склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення.
Захисник заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначив, що матеріали справи не містять належних і достатніх доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки працівники поліції безпосередньо факту керування не спостерігали, відеозапис такого факту не містить, а протокол, рапорт і пояснення свідків не є достатніми доказами. Посилався на те, що за відсутності доведеного факту керування відсутній і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд доходить наступного висновку.
Відповідно до п. 2.5 а ПДР України передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КупАП, встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 31.05.2026 серії ЕПР1№ 680643, 31.05.2026 о 22:00 в с. Бородаївка по вул. Прибережна водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем Шкода Октавіа ДНЗ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, тремтіння пальців рук, нечітке мовлення, нечітка хода). На вимогу пройти огляд на встановлення ступеня алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора Драгер 6820, або огляду в медичному закладі КЗ Кам`янська міська лікарня водій відмовився від відеозапис на службову бодікамеру, чим порушив п.2.5. Правил дорожнього руху.
Зазначені в протоколі обставини підтверджуються рапортом старшого інспектора – чергового № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, рапортом поліцейського СРПП ВП № 3 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, направленням з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 31.05.2026, письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , відеозаписом, записаним на DVD-R диск, які в своїй сукупності є належними, допустимими та достатніми доказами і підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та, на законну вимогу працівників поліції, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як за допомогою спеціального технічного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.
Оскільки на підставі сукупності доказів судом встановлено, що ОСОБА_1  керував транспортним засобом та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доходжу висновку, суд доходить висновку, що він винний у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Встановивши фактичні обставини справи, суд не погоджується з доводами сторони захисту щодо недоведеності факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом та вважає їх безпідставними.
Відповідно до ст. 251 КУпАП факт вчинення адміністративного правопорушення може підтверджуватися будь-якими належними та допустимими доказами, а закон не пов`язує можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності виключно з безпосереднім спостереженням працівниками поліції факту керування транспортним засобом.
Посилання сторони захисту на те, що працівники поліції не зупиняли автомобіль під керуванням ОСОБА_1 та не були очевидцями його руху, саме по собі не свідчить про відсутність події адміністративного правопорушення та не спростовує встановлених судом обставин, оскільки факт керування може бути доведений іншими належними та допустимими доказами.
Із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які узгоджуються з їх поясненнями, наданими безпосередньо на місці події та зафіксованими на відеозаписі, вбачається, що вони особисто спостерігали рух автомобіля, який рухався від узбіччя до узбіччя, чим створював небезпеку для інших учасників дорожнього руху. Після отримання повідомлення про те, що зазначеним автомобілем керує особа у стані алкогольного сп`яніння, свідки прибули до місця його зупинки, де виявили за кермом саме ОСОБА_1 , не дозволили йому залишити місце події та негайно повідомили про це працівників поліції. До прибуття поліцейських ОСОБА_1 перебував під їх безпосереднім наглядом.
Суд бере до уваги, що письмові пояснення свідків є послідовними, логічними, взаємоузгодженими між собою, підтверджуються їх поясненнями, зафіксованими на відеозаписі з місця події, а також узгоджуються з іншими матеріалами справи. Будь-яких даних, які б свідчили про заінтересованість свідків у результаті розгляду справи, їх упередженість або наявність підстав для обмови ОСОБА_1 , матеріали справи не містять, у зв`язку з чим підстав не довіряти їх показанням суд не вбачає.
Посилання сторони захисту на те, що відеозапис не містить безпосереднього моменту керування транспортним засобом, суд також відхиляє, оскільки відеофіксація розпочалася вже після прибуття працівників поліції за повідомленням свідків. При цьому із відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 має явні ознаки алкогольного сп`яніння, працівники поліції повідомляють про обставини виклику та пояснення очевидців, а сам ОСОБА_1 не заперечує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість висловлює лише власну незгоду з тим, що керував транспортним засобом.
Суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що алкогольні напої він вживав уже після припинення керування транспортним засобом у домоволодінні свого знайомого. Зазначена версія не знайшла свого підтвердження під час судового розгляду. Особу такого знайомого не встановлено, будь-яких доказів перебування ОСОБА_1 у нього матеріали справи не містять. Крім того, як убачається з пояснень свідків, після зупинки автомобіля вони постійно перебували разом з ОСОБА_1 до прибуття працівників поліції, що виключає можливість вживання ним алкогольних напоїв після припинення керування транспортним засобом. Також суд враховує, що під час відеофіксації місця події не встановлено будь-яких об`єктивних даних, які б підтверджували доводи ОСОБА_1 щодо його перебування у домоволодінні знайомого, натомість вони залишилися лише його твердженнями.
Таким чином, оцінюючи всі досліджені докази у їх сукупності відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, суд доходить висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом доведений належними, допустимими, достовірними та взаємоузгодженими доказами, а доводи сторони захисту зводяться до власного тлумачення обставин справи, спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують установлених судом обставин.
При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Так, суддя враховує, що ОСОБА_1 неодружений, дітей не має, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, вину не визнав.
Обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність відсутні.
Враховуючи викладене вище, суд вважає, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати безальтернативне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами у розмірі та на строк, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 665 грн. 60 коп.
Керуючись ч. 1 ст. 130, 283, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», із змінами, суд
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави (Отримувач: ГУК у Дніпр-кій обл/ Дн-ка об/21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Р/р: UA758999980313020149000004001, Код класифікації доходів бюджету: 21081300; Призначення платежу: Адміністративні штрафи У СФЕРІ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ БЕЗПЕКИ ДОРОЖНЬОГО РУХУ) в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп. на користь держави (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106.)
На підставі ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
На підставі ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, постанова буде направлена до органу державної виконавчої служби для примусового виконання.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.
Суддя         Є.В. Челюбєєв