РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2026 року	селище Петрове	Справа № 941/718/26	
 		Провадження № 2/941/699/26	

Петрівський районний суд Кіровоградської області
в складі: головуючого судді - Больбот А. Ю.
за участю: секретаря судового засідання - Больбот Т.В.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в селищі Петрове Олександрійського району Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якої діє Гулий Андрій Васильович, до Петрівської селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, з участю третьої особи - приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Дениса Ігоровича, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:
Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи це тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 .
Батько позивачки є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Після смерті батька, позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича для оформлення прав на спадкове майно, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 54772700 (номер спадкової справи у нотаріуса - 108).
Проте, через відсутність у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та у зв`язку відсутністю реєстрації права власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича № 334/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Належним способом захисту прав спадкоємця у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину є звернення спадкоємця з вимогами про визнання права власності в порядку спадкування за законом.
Ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 20.05.2026 вирішено розглядати справу у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження та надано відповідачу строк для подання відзиву терміном 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Витребувано у приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушка Дениса Ігоровича належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 54772700 (номер спадкової справи у нотаріуса - 108), яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Представник позивачки у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без сторони позивача.
Представник відповідача у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, заперечень проти позову не подав.
Третя особа - приватний нотаріус Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Денис Ігорович у підготовче судове засідання також не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на виконання ухвали суду від 20.05.2026 надав копію спадкової справи.
На виконання вимог ст.178 ЦПК України відповідач у встановлений судом строк відзив не надав.
Враховуючи те, що сторона позивачапозовні вимоги підтримує, а відповідач проти позову не заперечує, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження, за наявними матеріалами, в порядку ст.ст.200, 206 ЦПК України. 
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Дослідивши документи справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 ) - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , яке зареєстроване та видане Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 08. 
Факт того, що ОСОБА_3 є батьком позивачки підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 03.02.1973, актовий запис
№ 1. 
Зміна прізвища позивачки підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 
НОМЕР_3 , яке зареєстроване та видане 22.07.1993 Чечеліївською сільською радою Петрівського району Кіровоградської області, актовий запис № 5. 
Відповідно до копії довідки № 366 від 10.10.2024, виданої Петрівською селищною радою Олександрійського району Кіровоградської області, батько позивачки є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Петрівської районної ради народних депутатів від 14.08.1990 № 209 «Про оформлення права власності на будинки по Чечеліївській сільській раді». 
Після смерті батька, позивачка звернулася до Приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича для оформлення прав на спадкове майно, а саме: житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого була відкрита спадкова справа № 54772700 (номер спадкової справи у нотаріуса - 108). 
Проте, через відсутність у позивачки оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та у зв`язку відсутністю реєстрації права власності на вищевказаний будинок за спадкодавцем, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Приватного нотаріуса Олександрійського районного нотаріального округу Кіровоградської області Каліушко Дениса Ігоровича № 334/02-31 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.
Вищенаведене узгоджується з матеріалами спадкової справи № 108/2013, яка була відкрита після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 
При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. 
Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. 
Статтею 16 цього ж Кодексу визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.
Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). 
Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Згідно зі ст.1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ч.1 ст.1221 ЦК України). 
У статті 67 Закону України № 3425-12 від 02.09.1993 «Про нотаріат» встановлено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину. Письмова заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. 
Відповідно до вимог ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. 
Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України, однією з умов виникнення прав та обов`язків учасників цивільних правовідносин є рішення суду. 
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. 
Згідно п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5 , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 
У зв`язку з вищенаведеним, позивачка не має змоги оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, а тому була вимушена звернутися з позовом до суду.
Відповідно до ст.ст.25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. 
Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. 
За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. 
При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини. 
Згідно з ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. 
Частиною 1 ст.1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч.5 ст.11 ЦК України цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. 
ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст.ст.335, 376, 392 цього Кодексу. 
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Як вбачається з роз`яснення у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст.392 ЦК, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. 
Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 
При цьому кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. 
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Як визначено в статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. (ч.1 ст.95 ЦПК України). 
Відповідно до частини третьої ст.89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 200, 206, 263, 264, 265, 268 ЦПК України, - 

УХВАЛИВ :
Позов задовольнити. 
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , право власності на житловий будинок, загальною площею 71,6 кв.м., житловою площею 33,9 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Повний текст рішення складено 11.06.2026.

Суддя А.Ю. Больбот